# Mass Effect : While the Reaper

Вячеслав Викторович Ковриженко

А може все було саме так?

" Mass Effect : While the Reaper "


Назва: " Mass Effect : While the Reaper "

Автор: Вячеслав Ковриженко

Бета: нема╓

Фендом: Mass Effect

Жанр: POV, експеримент

Розм╕р: М╕н╕

Персонаж╕: не зовс╕м канонн╕.

Рейтинг: G.

Попередження: не знайдете.

Розм╕щення: де завгодно, т╕льки посилання киньте.

Зм╕ст: Хто це все придумав?


Деяк╕ персонаж╕ вигадан╕. Будь-як╕ зб╕ги з реальними под╕ями можуть бути невипадковими!


Ден╕с оч╕кував листоношу б╕ля поштово╖ скриньки, стоячи на дороз╕. Той уже з'явився з-за пагорбу, одн╕╓ю рукою тримаючи кермо велосипеда, а ╕ншою витягуючи ╕з сумки довгожданий випуск "Фантастичних ╕стор╕й". Ц╕ ком╕кси були запов╕тною мр╕╓ю кожного другого хлопчака у К╕нтбер╕, та головним болем для ╖хн╕х батьк╕в. Брюс Шаттлвуд завжди т╕льки хмурився ╕ з незадоволенням поглядав на свого дванадцятир╕чного бешкетника, але грош╕ на випуск ╕ноземного щотижневика вид╕ляв. Мати Ден╕са була зовс╕м не проти такого хобб╕. Тим б╕льше, що у хлопчика була дуже багата уява, яку в╕н пост╕йно виплескував у вигляд╕ р╕зноман╕тних ф╕гурок та саморобок, раз за разом отримуючи кращ╕ м╕сця в шк╕льних конкурсах та виставках.

Не збавляючи швидкост╕, листоноша на ходу обм╕нявся вантажем ╕з хлопчиком, ╕ покрутив педал╕ до наступного передплатника, а маленький шибеник поб╕г до будинку, розмахуючи в пов╕тр╕ сво╖м скарбом. Переконавшись, що батько побачив його рад╕сть, хлопчик дременув у свою к╕мнату - розбиратися ╕з посилкою. Не зважаючи на свою м╕нливу повед╕нку, Ден╕с був дуже акуратним хлопчиком, ╕ п╕д журнали вид╕лив ц╕лу окрему полицю в шаф╕. За два роки там з╕бралася уже сол╕дна пачка л╕тератури, яка викликала заздр╕сть однокласник╕в. Ось ╕ зараз, вломившись до себе в к╕мнату, в╕н одразу ж почав зв╕льняти на стол╕ м╕сце для читання.

Побачивши, що малюк уже знайшов соб╕ заняття на увесь веч╕р, Шаттлвуд-старший п╕шов у гараж ремонтувати трактор. Скоро настануть жнива, ╕ техн╕ка ма╓ бути на ходу, ╕накше знову доведеться ╖хати на сус╕дню ферму, випрошувати ╖хн╕й трактор, а п╕сля продажу врожаю в╕ддавати грош╕ за оренду. Н╕, краще вже самому зараз помучитися, а н╕ж пот╕м ц╕лий р╕к кусати соб╕ л╕кт╕. Старенький н╕мецький Fendt Dieselross F15 свого часу був прекрасною машинкою, от т╕льки в Англ╕╖ знайти до нього запчастини було надзвичайно складно. Знову згадавши журнали сина, Брюс подумав, що краще було б зам╕сть них замовити нов╕ детал╕, ╕ нарешт╕ забутися про пост╕йне прот╕кання масла. Але прикинувши в ум╕ ╕мов╕рну варт╕сть запчастин ╕ потрачен╕ на л╕тературу грош╕, Брюс лише знову похитав головою, ╕ взявся вир╕зати нову прокладку з╕ звичайного картону. Бо б╕льше н╕чого п╕дходящого нема╓.

Так за клопотами наступив веч╕р, а за ним п╕дступилася ╕ н╕ч. Приклавши щойно вир╕зану прокладку на м╕сце, Брюс п╕шов до хати готувати вечерю. Ще на п╕дход╕ чолов╕к побачив св╕тло у к╕мнат╕ хлопчика - той зас╕в за сво╖ журнали надовго, ╕ нав╕ть голод не м╕г в╕д╕рвати його в╕д ц╕каво╖ ╕стор╕╖. Але порушувати режим дня не годиться, тому зараз треба трохи покрутитися на кухн╕. Добре, що дружина залишила в холодильнику трохи готових страв. Залиша╓ться т╕льки роз╕гр╕ти, ╕ можна с╕дати ╖сти. Та не встиг в╕н пройти й к╕лька крок╕в, як над головою щось фухнуло, потужний порив в╕тру мало не збив чолов╕ка з н╕г, а ледве видимий на фон╕ хмарного неба трикутний силует метнувся уздовж поля. Ледве втримавши р╕вновагу, Брюс почув тр╕ск╕т з поля, що все б╕льше в╕ддалявся в╕д ╖хньо╖ ферми.

Перше, про що подумав чолов╕к, був заголовок у вчорашн╕й газет╕: "Холодна в╕йна та радянськ╕ л╕таки." Точно! Це м╕г бути реактивний л╕так! Але треба все розв╕дати. ╤ переконатися, що на пол╕ все в порядку. Швидко заб╕гши в будинок, Брюс п╕днявся у свою к╕мнату й витягнув з╕ схованки п╕д стелею потертий Enfield ?2. ╤стор╕я замовчу╓, зв╕дки у законослухняного фермера з'явилася ця зброя. От т╕льки п╕дпилена мушка й люфт механ╕зму м'яко натякали, що використовувався п╕столет часто ╕ за призначенням. Переконавшись, що барабан заряджений, Брюс запхав п╕столет за пояс, прикривши курткою. ╤ дуже вчасно, бо на шум з╕ сво╓╖ к╕мнати уже виглядав Ден╕с. Ось ╕ ще одна проблема - що робити з дитиною? Якби вже був проведений телефон, можна було б передзвонити ус╕м, кому треба, а так доведеться крутитися самим. Малий був дуже збуджений, але Брюс завжди бачив його таким п╕сля чергово╖ посилки. В╕н спробував зробити вигляд, н╕би н╕чого не сталося ╕ взяв на кухн╕ гасовий л╕хтар.

- Тату, я...

- Заховайся б╕ля гаражу й сиди там, доки я не повернуся й не покличу тебе. - перебив малого чолов╕к, повертаючи до колоди й виймаючи з не╖ сокиру. - Якщо я не повернуся через п╕вгодини, поб╕жиш до Тенн╕с╕в.

- Але я бачив...

- Тихо! Заховайся ╕ роби що кажуть. Хутко!

Запаливши л╕хтар, Брюс прикрив скельце шторками, аби ран╕ше часу не видати себе св╕тлом. Простеживши, як малий п╕рна╓ у кущ╕ б╕ля дороги, Шаттлвуд-старший п╕шов у поле. В╕н не боявся зламати соб╕ ноги або перечепитися - сво╓ поле в╕н знав як сво╖ п'ять пальц╕в. Та що дал╕ в╕н ╕шов, то сильн╕ше його щось тривожило. Лише пройшовши половину поля ╕ вийшовши до новостворено╖ прос╕ки в кукурудз╕ в╕н зрозум╕в: надто все тихо. Не було н╕ полум'я, н╕ шуму пад╕ння, н╕ вибух╕в. Якби в╕н затримався в гараж╕ ще на к╕лька хвилин - нав╕ть н╕чого не пом╕тив би. А якби пом╕тив, то не звернув би уваги. ╤ що довже в╕н про це думав, то б╕льше йому вся ця ситуац╕я не подобалася. Це явно був реактивний л╕так - у газетах останн╕м часом нер╕дко зустр╕чалися зображення реактивних винищувач╕в, крила яких були трикутними. От т╕льки навряд чи "надзвуковий" могло означати "безшумний". А тут шуму двигуна явно не було. Верс╕я з╕ шпигунським л╕таком набирала все б╕льше бал╕в.

Тихо пройшовши ще метр╕в сорок уздовж прос╕ки, Брюс нарешт╕ побачив ворожий л╕так. В тому, що це не могла бути Англ╕йська техн╕ка, сумн╕ви зникли вже давно. Ну не стане п╕лот с╕дати бозна-де, та ще й поноч╕. А якщо в╕н це зробив, значить на аеродроми й аеропорти йому лет╕ти не можна. А якщо не можна - значить в╕н порушник, значить в╕н шпигун!

Вт╕м, верс╕я з╕ шпигунами теж довго не протрималася. Пройшовши ще трохи вперед, Брюс на самому краю поля побачив дуже дивний л╕тальний аппарат, який навряд чи узагал╕ м╕г бути л╕таком - надто незвичними були його форми. Ззовн╕ воно б╕льше нагадувало коротке зубило, до якого згори прил╕пили крило ╕з загнутими донизу к╕нчиками. ╤ хоч Брюс не був ав╕атором, та нав╕ть йому здавалося, що навряд чи таке маленьке крило могло п╕дняти наст╕льки великий корпус. П╕дходячи п╕д прикриттям кукурудзи ще ближче, в╕н зум╕в розглед╕ти ще одну важливу деталь - задня частина апарату була в╕дкрита. Великий прямокутний люк був в╕дкинутий донизу на кшталт апарел╕, ведучи в темне нутро нев╕домо╖ штуковиини. Вир╕шивши, що п╕д╕йшов достатньо близько, Брюс переклав сокиру в л╕ву руку, а правою витягнув з-за поясу п╕столет, ╕ нею ж п╕дхопив лампу. ╤ хоча хмари на неб╕ вже трохи з╕йшли, в╕дкривши дорогу м╕сячному св╕тлу, зайвий предмет ╕з рук в╕н не випустив, ╕ на це була причина. Якщо на нього хтось ╕ дивитиметься, то в першу чергу звернуть увагу на сокиру, а лампа надто сл╕питиме оч╕, щоб побачити окр╕м не╖ ╕ще щось. Як каже приказка: найтемн╕ше п╕д полум'ям св╕чки, а в даному раз╕ - над нею.

Приготування були дуже вчасними, бо ще ран╕ше, н╕ж Брюс придумав, що йому робити дал╕, зсередини апарату щось вилет╕ло. Щось маленьке, але дуже прудке. Вилет╕ло, ╕ з дивним, схожим на дзижчання мухи звуком, зникло в неб╕. От т╕льки далеко це дзижчання не в╕длет╕ло, а почало кружляти навколо. Схоже цим незнайомцям, ким би вони не були, начхати на темряву, а значить ╕ йому сл╕д готуватися до неспод╕ванок.

Почувши ╕з апарату звуки крок╕в, Брюс прис╕в зовс╕м низько, виставивши прикритий л╕хтар перед собою, а насправд╕ ц╕лячись у темний прох╕д. ╤ ось на св╕т з'явився п╕лот. Точн╕ше п╕лотеса, бо у чолов╕к╕в таких ориг╕нальних форм не бува╓, та й одяг у не╖ був вельми дивний - п╕хота, чи ╕нший шпигун на люди в такому точно не вийде. Та й глухий шолом на голов╕ явно не дода╓ дов╕ри.

Розглядаючи незнайомку, Брюс сп╕ймав себе на думц╕, що милу╓ться нею. Широк╕ стегна, акуратн╕ груди, пряма осанка... Костюм льотчиц╕ п╕дкреслював ф╕гуру, облягаючи т╕ло наче друга шк╕ра, не зважаючи на явно жорстк╕ елементи на руках, торс╕ та ногах. Озирнувшись довкола, ж╕нка зробила щось ╕з шоломом, в╕д чого лицьова частина стала прозорою. Здалеку обличчя було складно роздивитися, але на вигляд ╖й можна було дати рок╕в двадцять, не б╕льше. Зовс╕м молода, т╕льки надто вже висока. Брюс з╕ сво╖м метром с╕мдесят п'ять в╕дчував себе на п╕вголови нижчим, а стояла б вона на п╕дборах - взагал╕ б карликом себе в╕дчував. У м╕сячному св╕тл╕ ╖╖ шк╕ра здавалася синьою, в╕дблиски св╕тла в╕д плаского пристрою в ╖╖ руках т╕льки посилювали м╕стичне враження. Захопившись розглядуванням, в╕н упустив момент, коли незнайомка повернула голову в його б╕к, а коли зрозум╕в, що вона дивиться прямо на нього - розгубився. Рука ╕з важким п╕столетом, та не легшою лампою уже бол╕ла в╕д напруги, а Брюс так ╕ не м╕г придумати, що йому робити дал╕.

Нев╕домо, ск╕льки усе це мало продовжуватися, але розв'язка наступила неспод╕вано. Нев╕дома штуковина, яка щойно л╕тала в неб╕, р╕зко знизилася й зависла перед Брюсом. В╕д неспод╕ванки рука смикнулася й пролунав постр╕л. У в╕дпов╕дь з л╕така почувся туп╕т. Шаттлвуд спробував перевести приц╕л на л╕таючий пристр╕й, що так неоч╕кувано з'явився б╕ля нього, але важка лампа загальмувала рух, ╕ коли палець нарешт╕ вдруге натиснув на гачок, п╕дмога п╕лота була зовс╕м поруч. Постр╕л чолов╕ка все ж досягнув сво╓╖ ц╕л╕, п╕дбивши л╕талку, але т╕╓╖ ж мит╕ перед ним постала ф╕гура, ще вища й струнк╕ша за ж╕нку. ╤ форми т╕ла ц╕╓╖ ╕стоти уже мало нагадували людину. Поки п╕дбитий механ╕зм падав на землю, нев╕домий встиг ударом ноги вибити лампу з п╕столетом ╕з рук Брюса, а наступно╖ мит╕ в нього вже ц╕лився ворожий ствол. Останн╓, що встиг подумати невдаха-фермер: "Щось це не дуже схоже на автоматичний п╕столет." А наступно╖ мит╕ сильний б╕ль у грудях вибив чолов╕ка з╕ св╕домост╕.


***


До тями брюс приходив довго. Все т╕ло ломило, як п╕сля затяжно╖ хвороби. ╤ потягнутися н╕як не виходило. Нарешт╕ св╕дом╕сть повернулася остаточно, ╕ чолов╕к зум╕в тихцем озирнутися. Та перше ж, що в╕н побачив, остаточно вибило його з кол╕╖ - Ден╕с, якому в╕н наказував заховатися, був тут, серед незнайомц╕в, ╕ якийсь здоровань явно намагався з ним поговорити. Брюс так ╕ лежав там, де його сп╕ймали, т╕льки наручники як╕сть одягнули, дуже незручн╕, м╕ж ╕ншим. Поруч стояв той-самий тип, що його вирубив. Над ними, п╕дсв╕чуючи м╕сце пад╕ння жовтуватим св╕тлом, крутилися два л╕таючих механ╕зми. П╕дбитого кудись забрали, або його вже в╕дремонтували ╕ в╕н вже в пов╕тр╕.

Тепер, коли навколо стало б╕льш-менш видно, Брюс зм╕г трохи роздивитися цих лю... Н╕, не людей, тепер це було очевидно. Той тип поруч був одягнутий у броню, схожу на повний обладунок. Шию захищав високий, але надто широкий ком╕р. Шолом, хоч ╕ був схожий на уже бачений в ж╕нки, але позаду був значно б╕льше видовжений. Ноги ж... У людей таких н╕г не могло бути в принцип╕. Б╕льше схож╕ на пташин╕ лапи, вони виявилися непропорц╕йно довгими, як для людини, ╕ не мали звично╖ стопи. Здавалося ╕стота сто╖ть на самих пальцях, а його п'ята зак╕нчу╓ться десь на п╕вдороз╕ до кол╕на. Ну ╕ руки: три пальц╕ майже в ряд. Як ця ╕стота умудрялася ними тримати як╕сь предмети, Брюс соб╕ нав╕ть уявити не м╕г.

А у к╕лькох ярдах поруч в╕дбувалася дуже дивна розмова.

- Adakah anda faham?

- Н╕.

- Hai capito di me? - раз за разом запитував здоровань.

- Н╕.

- You understand me?

- Так, розум╕ю! - вигукнув Ден╕с, аж п╕дскочивши на м╕сц╕.

- Ну нарешт╕. Ск╕льки ж тут у вас мов?

- А х╕ба це були не ваш╕ косм╕чн╕ д╕алекти?

- Хе-хе-хе. - заричав здоровань, налякавши Брюса сво╖м тваринним голосом. - Боже збав! Спар, лови переклад!

- Прийняв. - в╕дгукнувся трипалий.

Голос у його наглядача був дуже ц╕кавим: двохтональний, в╕бруючий, ╕ водночас тр╕шки хриплуватий. В той час як у здорованя був голос типового викидайли з бару, дуже грубий ╕ низький. Почув би на вулиц╕ - уваги б не звернув.

╤ тут до затуманеного розуму чолов╕ка д╕йшло те, що сказав його син: косм╕чн╕ д╕алекти! Невже ц╕ хлопц╕ з космосу? За ╕нших умов в╕н би залюбки посм╕явся над таким жартом. Але коли ╖хн╕й корабель скосив половину твого поля, а один ╕з них сто╖ть над головою з╕ збро╓ю в руках, тут уже не до жарт╕в.

- А тепер повернемося до тебе, землянин. - штурхнув ногою брюса трипалий. - Якого д╕дька ти в нас почав стр╕ляти?

- Хто ви в д╕дька так╕? Ох! - ще один удар був не ст╕льки болючим, як неспод╕ваним.

- Питання задаю я. Чому. Ти. Почав. Стр╕ляти? - голос наглядача н╕як не зм╕нився, але в ╕нтонац╕ях Брюсу почулася зл╕сть.

- Ви ув╕рвалися на мо╓ поле. - видав в╕н перше, що спало на мою думку. - Думав, збира╓теся врожай викрасти.

- Ага, розказуй сво╖ казочки комусь ╕ншому. - до них п╕д╕йшов здоровань, повн╕стю зактаний у довгу, аж до земл╕ мант╕ю м╕дно-червоного кольору ╕з дуже глибоким капюшоном-маскою, п╕д якою проглядала масивна ╕ важка нав╕ть на вигляд броня такого ж кольору. - Твоя кукурудза, - здоровань ледве зм╕г вимовити слово, - мало не вдв╕ч╕ менша за сорти тво╖х сус╕д╕в. На вантаж╕вку наш аппарат зовс╕м не схожий. Чи може ти наст╕льки дурний, що умудрився сплутати нас з╕ злод╕ями? Сказав би просто: почав строчити по перш╕й побачен╕й чорт╕вн╕. Що, скажеш не так?

- Так. - хрипло в╕дпов╕в Брюс на його аргументи.

- От ╕ добре. Спар, в╕д╕йди уже в╕д нього, в╕н далеко не втече.

- А якщо знов почне буянити?

- Дрони розберуться. - зовс╕м по-людськи махнув рукою здоровило. - Або сам розберуся. Ти що обира╓ш?

- Я посиджу тихо. - в╕дпов╕в Брюс, влаштовуючись зручн╕ше, ╕ кра╓м ока поглядаючи на свого сина, який нав╕ть не збирався н╕куди т╕кати, а лише ╕з незадоволенням дивився на незнайомц╕в.

Брюс хот╕в крикнути йому, щоб в╕н т╕кав, але сумн╕вався, що малий його послуха╓ться. В╕н же хлопчик розумний, чому ж не вт╕к одразу, як почув постр╕ли? А може його вже зловили? Брюс не знав, ск╕льки часу лежав без св╕домост╕, тому прийняв цю верс╕ю за основну.

Поки незнайомц╕ говорили м╕ж собою, ╕з корабля вийшла та д╕вчина, в яку в╕н стр╕ляв. При св╕тл╕ л╕таючих ламп виявилося, що ╖╖ шк╕ра д╕йсно синя! На вигляд вона не постраждала, пов'язок ╕ ран на н╕й видно не було, але йшла вона трохи згорбившись, н╕би у не╖ бол╕в жив╕т. Брюс тихенько похвалив себе за влучн╕сть, адже по сут╕ в╕н у не╖ нав╕ть не ц╕лився - просто простягнув револьвер у напрямку загрози. Згадавши про п╕столет, чолов╕к скосив погляд на зброю чужинц╕в. Трипалий тримав у руц╕ щось дуже в╕ддалено схоже на автоматичний п╕столет, т╕льки значно груб╕ше й масивн╕ше. Не минуло й секунди, як вищезгадана зброя нац╕лилася йому в обличчя.

- Нав╕ть не думай. - попередив його лапатий.

Пов╕льно кивнувши, Брюс в╕дзначив, що ствол╕в у ц╕╓╖ збро╖ зда╓ться два. Лог╕чно припустти, що один ╕з них використову╓ться для затримання жертви, як у його випадку, а ╕нший - бойовий.

Перекинувшись з╕ сво╖ми колегами к╕лькома фразами на нев╕дом╕й мов╕, ж╕нка повернулася до Ден╕са. Деякий час вони уважно роздивлялися один одного. Брюс не м╕г бачити ╖╖ обличчя, бо вона стояла спиною, але йому чомусь здавалося, що хлопчик ╖╖ чимось зац╕кавив. ╤ коли вона прис╕ла поруч з ним, в╕н ледве стримався в╕д того, щоб не кинутися вперед. Чомусь виникало в╕дчуття, що вона зробить ╕з Ден╕сом щось погане. Але н╕чого не сталося. Б╕льше того, вона роздивлялася малюка так, н╕би вперше бачить, ╕ пост╕йно бурмот╕ла соб╕ щось п╕д н╕с.

- Erau berghra zig nrazo. - раптом промовив здоровань.

- Zi. - в╕дпов╕в трипалий ╕ одним р╕зким рухом закинув Брюса соб╕ на плече.

- Гей, а ну постав мене на м╕сце! - обурився чолов╕к, повиснувши на дуже незручному лож╕.

- Ти ще поговори мен╕ тут. Подякуй сво╓му шкетов╕, що тебе не застрелили одразу.

- Припини Спар. Ми сюди не на полювання при╖хали.

- Розкажеш це ╖м, - означений Спар п╕дкинув чолов╕ка на плеч╕ так, що той зойкнув, - коли вони припруться нас зв╕дси викурювати.

- Занось давай.

Всередин╕ аппарат виявився довол╕ просторим. Здавалося, що окр╕м ст╕н в ньому б╕льше н╕чого нема╓, н╕ двигун╕в, н╕ ╕нших систем. Може насправд╕ у них все наст╕льки досконале, що займа╓ дуже мало м╕сця? А хто ж ╖х зна╓? Принаймн╕ зброя вигляда╓ ц╕лком зрозум╕ло ╕ знайомо. Перше прим╕щення, до якого вони зайшли, Брюс охрестив як десантний в╕дс╕к, бо набокових ст╕нах були змонтован╕ глибок╕ кр╕сла складно╖ конструкц╕╖, н╕би складен╕ з багатьох смужок. Принаймн╕ це виглядало як кр╕сла, хоча в голов╕ одразу ж виникла асоц╕ац╕я ╕з кошиками. Осв╕тлення зд╕йснювалося к╕лькома жовтуватими св╕тильниками б╕ля п╕длоги ╕ на стел╕. Дал╕ йшла перемичка до каб╕ни п╕лот╕в. Прох╕д туди для людини був ви ц╕лком зручним, однак здоровань туди проходив впритул, зачепивши край люку плечем. По обидва боки в╕д проходу розташовувалися вже знайом╕ кр╕сла, в одне з яких той ╕ приземлився. Здавалося б така туша н╕як не могла вм╕ститися в т╕сний "кошик", але конструкц╕я була явно розрахована на р╕зноман╕тну комплекц╕ю, одразу ж п╕длаштувавшись п╕д гостя. Через лобове скло можна було побачити край л╕су, до якого кораблю залишалося про╖хати менше десяти метр╕в. Страшно подумати що було б, якби вони не встигли загальмувати.

Розглядаючи облаштування каб╕ни, наск╕льки це з його позиц╕╖ було можливим, Брюс вражався ╖╖ простот╕. Йому к╕лька раз╕в вдалося зазирнути в каб╕ни л╕так╕в, ╕ там увесь в╕льний прост╕р займали р╕зноман╕тн╕ прилади й органи керування. Тут же все зводилося до к╕лькох важел╕в та темно╖ панел╕ перед кожним кр╕слом. Ус╕ ж ст╕ни були суц╕льним склом. Нав╕ть нижня частина каб╕ни була прозорою, хоч ╕ вимазаною ╕ багнюц╕. Ну ╕ ще посередин╕ знаходилася консоль ╕з незрозум╕лими приладами. Б╕ля не╖ Брюса ╕ скинули. Дуже непри╓мно скинули, м╕ж ╕ншим. Д╕ставши ╕з консол╕ якийсь щуп, здоровань взяв його за руку ╕ приклав к╕нчик пристрою до в╕дкрито╖ шк╕ри. Т╕╓╖ ж мит╕ в руку впилася голка. Через секунду вона забралася, прилад пискнув, а на центральн╕й панел╕ почали з'являтися як╕сь граф╕ки ╕ схеми.

- А що ви робите? - пролунав позаду голос Ден╕са.

- Визнача╓мо б╕ох╕м╕ю вашого св╕ту. - пояснив громило, поки ж╕нка тицяла щось на екран╕.

- Х╕м╕я? Ви можете отру╖тися?

- Так. Ваш св╕т може мати в основ╕ зовс╕м ╕нш╕ сполуки, як╕ для нас можуть бути небезпечними. До того ж р╕зн╕ орган╕зми дихають р╕зною атмосферою. Мен╕ то байдуже, а от мо╖ колеги можуть ╕ загнутися. - переглянувши ще к╕лька д╕аграм, здоровань щось соб╕ буркнув ╕ потягнувся до капюшону мант╕╖.

В╕дкинувши капюшон назад, наск╕льки йому дозволяв масивний горб, громило в╕дстебнув шолом, що неначе видавався вперед ╕ до Ден╕са повернулася оскалена зубаста пика.

- Ну що, давай знайомитися, маленький землянин?


***


Ну що, давай знайомитися, маленький землянин? Чого трусишся? Не буду я тебе ╖сти. А то ще травануся. Перше правило висадки на будь-як╕й планет╕: не тягни до рота ус╕ляку гидоту. ╤ взагал╕, п╕сля знаходження такого св╕ту сл╕д викликати розв╕д-групу, ╕ доки вони ретельно все не перев╕рять, скафандр не зн╕мати. А ще краще - взагал╕ не потикатися на так╕ планети, доки ╖х у ре╓стр не занесли. Але ми в╕дхилилися в╕д теми.

Мене звати Т'рекс. Не Рекс, а Т'рекс! Т╕-рекс! А повне ╕м'я тоб╕ знати не треба. Я директор ╕ власник одн╕╓╖ маленько╖ ф╕рми, а це - мо╖ п╕длегл╕. Спаратуса ти вже зна╓ш - це м╕й начальник служби безпеки. А цю синю бест╕ю звати Бенез╕я Т'соне, вона наш медик. Т╕-соне! Так, ми родич╕, в якомусь сенс╕. А ти не роби квадратн╕ оч╕, збочинець! Бери приклад з╕ свого сина, в╕н одразу на контакт п╕шов, а не почав стр╕ляти нал╕во й направо. До реч╕, а зв╕дки ти таких сл╕в нахапався? Тебе що, Бенез╕я вже встигла покусати? О, то ти у нас начитаний! ╤з будовою всесв╕ту хоча б знайомий? ╤ ск╕льки планет у ваш╕й зорян╕й систем╕, теж зна╓ш? Ага, значить ви ще не все пов╕дкривали... Так, не збивай мене з думки! На чому ми зупинилися?

Значить я власник одн╕╓╖ маленько╖ ф╕рми. Вигриза╓мо метали з астеро╖д╕в, ╕ тяга╓мо на торгову платформу. А прилет╕ли тому, що комусь тут шлея п╕д хв╕ст залет╕ла! Н╕, не знаю я вашо╖ мови, це перекладач щось мутить. Ми працю╓мо в астеро╖дних полях, ╕ будь-який кам╕нець в будь-який момент може перетворитися ╕з золото╖ жили в братську могилу для ус╕╓╖ нашо╖ компан╕╖. Що нещодавно ледве не трапилося. Та звичайна ╕стор╕я, неврахований пот╕к метеорит╕в перевантажив поле, ╕ з нас зробило решето. А якби хтось сл╕дкував за простором, могли б втратити лише дрон╕в, а не увесь комплекс! Добре, що у бронекапсулах сид╕ли, ╕накше б узагал╕ не вижили. До прильоту корабля ще багато часу, тому вир╕шили в╕дсид╕тися на планет╕. Все ж при╓мн╕ше, ан╕ж посеред космосу вис╕ти. ╤ безпечн╕ше. Ц╕лий такт сюди у шлюпц╕ добиралися. Це приблизно два дн╕ по-вашому.

З вами говорити можна, ви цив╕льн╕. А чому б не посп╕лкуватися? Все одно зайнятися н╕чим, а тут новий розумний вид ╕стот п╕д боком, та ще й ╕з б╕льш-менш придатною для ╕снування атмосферою. От якби на м╕сце зустр╕ч╕ приб╕гли ваш╕ солдати, тод╕ б усе було зовс╕м не рад╕сно. А так можна трошки розслабитися.

Та н╕чого ви н╕кому не розкажете. Та й хто вам пов╕рить? Тебе пацан, вибач за прямоту, взагал╕ н╕хто слухати не стане, тим б╕льше з тво╓ю репутац╕╓ю фантазера, адже так? Ну а предка твого перед вильотом накача╓мо... Чим? Ага, в╕ск╕! Не хвилюйся, не отру╖шся. Наш медик зна╓ свою справу, ╕ з л╕ками працювати вм╕╓. Це не л╕ки? Ага, значить просто алкоголь! Спок╕йно-спок╕йно, не треба так метушитися. Я вже зрозум╕в, що для тебе бухло - це святе. Хе-хе-хе!

Це ти чий конкретно в╕к пита╓ш, малий? Мен╕ с╕мсот три цикли. Це близько шестисот ваших рок╕в. Бенез╕я на тридцять цикл╕в молодша. Спаратусу сотня нещодавно стукнула. Не дивися на нас так, наче на бог╕в, ми так╕ ж смертн╕ як ╕ ви. Хоча я не сумн╕ваюся, що хтось ╕з наших встиг в╕дм╕титися у ваш╕й м╕фолог╕╖. М╕й батько колись тут був. У ц╕й систем╕, я маю на уваз╕. Щоправда у геолог╕чн╕й розв╕дц╕, але вашу Землю бачив. Просто так сп╕впало, що у ц╕й шлюпц╕ з╕бралися представники найб╕льш довгоживучих рас. Наприклад азар╕, як наш медик, ╕нод╕ переживають ╕ за тисячу цикл╕в. Я ╕з раси кроган╕в, у нас в╕к колива╓ться у межах восьмиста. Тур╕ани, це я про Спаратуса, в середньому живуть дв╕ст╕-дв╕ст╕ п'ятдесят. Але в мо╖й компапн╕╖ працюють ╕ короткоживуч╕. Наприклад салар╕ани живуть б╕льше двадцяти цикл╕в. Я ╖м сигнал в╕дправив, вони мають п╕длет╕ти через годину. Дуже г╕перактивн╕ особи. Менш н╕ж за тисячу цикл╕в ╖хня раса пройшла увесь шлях в╕д дикост╕ до косм╕чно╖ експанс╕╖. Або ╕нший приклад: ворка - дуже живуч╕ й жвав╕ ╕стоти, живуть п'ятнадцять-двадцять цикл╕в, але розуму в них н╕ крапл╕. З моменту ╖х в╕дкриття вони так ╕ не вибралися ╕з дикост╕, а це вже к╕лька тисяч цикл╕в. Та що там, у них нав╕ть цив╕л╕зац╕╖ так ╕ не з'явилося! А ╓ ханари - схож╕ на ваших медуз, живуть не б╕льше десяти цикл╕в, але мають одну, св╕дом╕сть на групу. Дуже дивн╕ створ╕ння. А у вас який середн╕й терм╕н життя? Ага, ш╕стдесят п'ять, це майже с╕мдесят цикл╕в. Тут найб╕льше до вас схож╕ батари - т╕ ще покидьки. Хоч ╕ л╕тають в космос╕, а й дос╕ ╕з рабства не вил╕зли. У вас тут м╕ф╕в про чотириоких божеств, як вони люблять себе показувати, не траплялося? Значить вам пощастило, що вони ще сюди не д╕сталися.

Н╕, ми прилет╕ли сюди не одн╕. Просто я вир╕шив спуститися першим, аби переконатися у безпец╕ тутешнього середовища. Ми, крогани, ц╕ну╓мо свою честь. Мене п╕длегл╕ просто не зрозум╕ють, якщо я в╕дправлю ╖х вперед. П╕д мо╖м кер╕вництвом тринадцять салар╕ан. Я в╕дпов╕даю за них перед кланом. До того ж у них просто скажений метабол╕зм, а аптечку налаштовувати довго. Якби котресь п╕дхопило заразу док просто не встигла б його врятувати. Тепер у них потр╕бн╕ налаштування ╓... Що значить нема╓?! Ти мала зак╕нчити ще три кл╕ки тому!!! А, з╕ зв'язком проблеми... Значить скажеш ╖м, щоб затрималися ще на один виток, ╕ нав╕ть не думали спускатися, доки не матимуть повний пакет антиб╕отик╕в. Зрозум╕ла? Виконуй.

Та н╕, вони не шахтар╕. Наша компан╕я може називатися шахтарською, але б╕льшу частину ╖╖ персоналу складають ╕нженери. Важку роботу виконують т╕льки дрони. Це так╕ ж штуки, як т╕, що л╕тають надвор╕. А ╕накше не можна, надто небезпечна у нас робота. Купити десяток дрон╕в дешевше, н╕ж виплатити страховку родичам одного постраждалого. Ми ж не рабовласники, щоб розкидатися розумною робочою силою, та й ефективн╕сть тако╖ роботи була б сумн╕вною.

Про нас? А що тут розказувати? Працю╓мо в чорта на рогах, до цив╕л╕зац╕╖ сво╖м ходом, нав╕ть якщо пощастить, добиратися не менше десяти такт╕в, а виторг ледве покрива╓ варт╕сть витрат. Добре, що хоч л╕та╓мо за межами маршрут╕в, по-д╕д╕вськи, тому й з п╕ратами не стика╓мося. Ну а чого ти оч╕кував, малий? Завжди знайдеться той, хто хоче добре жити за рахунок ╕нших. У дикому космос╕ нав╕ть ╓ к╕лька банд, в яких збираються так╕ покидьки. Н╕, батари там теж трапляються, але н╕чого особливого собою не представляють.

Так, планет у нас багато. От т╕льки заселяти нов╕ дуже складно. Та й дорого. Так, поодинок╕ колон╕╖ уздовж основних маршрут╕в, а дал╕ лет╕ти просто нема╓ сенсу. Це т╕льки азар╕ соб╕ нову курортну планету готують - у них проекти дуже довговтроков╕. А вс╕ ╕нш╕ раси не так╕ переб╕рлив╕. Холод чи спека, ам╕ак чи вакуум... Прилет╕ли, заклали поселення, ╕ торгують ресурсами, доки п╕рати або конкуренти не прийдуть.

Ти мен╕ не фиркай тут. Гада╓ш сам╕ кращ╕? Та таких як ви з планети узагал╕ випускати не можна! Що ви тут влаштували? Перша св╕това, друга св╕това, використання ядерно╖ збро╖... Нав╕ть ми, крогани, в╕дмовилися в╕д такого варварства задовго до виходу в космос, а ви ще й з атмосфери не вил╕зли, а вже тру╖те один одного, ╕ сво╖х д╕тей за компан╕ю. Один нацизм чого вартий! Що, т╕льки нацисти у всьому винуват╕? А це вже слова расизму. Та ти навколо озирнися, гада╓ш у тво╖й кра╖н╕ нема╓ злочинц╕в, ман╕як╕в, н╕хто не бере хабар╕в ╕ не зловжива╓ службовим становищем? Що мовчиш? А ти малий слухай, наш╕ св╕ти не так╕ вже й р╕зн╕. Слухай ╕ запам'ятовуй, може в майбутньому ти ще застанеш момент оф╕ц╕йного контакту. Авжеж вже в╕дбувся! Я ж казав, що м╕й батько тут уже бував, а в╕н ще застав... Тисяча цикл╕в, плюс м╕нус... Епоху античност╕ в╕н точно застав. ╤ середньов╕ччя ваше, напевно, теж бачив. Щодо л╕таючих тар╕лок не скажу, зонди бувають ус╕ляких форм та розм╕р╕в. ╤ мо╖ теж. Я, на в╕дм╕ну в╕д мо╖х колег, ц╕кавлюся м╕сцем сво╓╖ роботи. ╤ саме тому бос тут я, а вони - мо╖ п╕длегл╕.

В якому сенс╕, л╕та╓мо? Н╕, хлопче, л╕та╓мо ми х╕ба що по планетах. У космос╕ зовс╕м ╕нша механ╕ка руху. ╢ така штука, назива╓ться ядро маси. Вона дозволя╓ зменшити масу корабля, а значить для розгону знадобиться менше енерг╕╖. Що потужн╕ше ядро ╕ легший корабель, то швидше в╕н л╕татиме, ╕ навпаки. Так╕ ядра використовуються ╕ в робот╕ НСП - надсв╕тлового приводу. Завдяки йому корабель може дуже швидко л╕тати м╕ж зоряними системами. Або фактично стрибати в його межах. Т╕льки дозволити под╕бн╕ маневри можуть соб╕ х╕ба що в╕йськов╕ - надто дороге задоволення. Прост╕ше стартувати й зупинятися прямо б╕ля планет. ╢ ще ретранслятори. Це так╕ величезн╕ косм╕чн╕ катапульти, як╕ можуть швидко перекидати корабл╕ м╕ж собою. Майже митт╓во. Саме по них ╕ проходять основн╕ маршрути.

Н╕, не покатаю. Ми с╕дали так, на крилах, а двигун перед спуском в атмосферу в╕дстрелили. Щоб ви не д╕сталися! Нам у космос╕ ще т╕льки вас не вистачало. Ось навчитеся в мир╕ на сво╖й планет╕ жити, зможете спок╕йно заселити свою зоряну систему - тод╕ й поговоримо. А до того моменту я у ваш╕ загребущ╕ лапки нав╕ть жодного свого дрона не дам. Цю шлюпку робили з розрахунком на дикун╕в. За найменшо╖ загрози бортовий комп'ютер з╕тре соб╕ пам'ять ╕ спалить ус╕ системи, а б╕льше ви тут н╕чого нового для себе не побачите, ╕ колупайтеся пот╕м тут, ск╕льки хочете. ╤ живими не дамося - ми про це уже подбали. ╤з ц╕нного тут х╕ба що центральна консоль, ось вона, де знаходиться НЗ та авар╕йний комплект. Наш╕ шлюпки одноразов╕, ╕ п╕сля приземлення х╕ба що на брухт годяться. Деяк╕ постраждал╕ п╕сля авар╕╖ так довго чекали рятувальник╕в, що розбирати шлюпки на будматер╕али для поселення.

Та звичайн╕ у нас технолог╕╖. Все для того, щоб зробити сво╓ життя б╕льш комфортним, а решта в╕дкритт╕в залиша╓ться у секретних арх╕вах в╕йськових. Або великих корпорац╕й. Деяк╕ галуз╕ у нас взагал╕ заборонен╕, як от розробка штучного ╕нтелекту. Так, це у нас п╕дпада╓ п╕д статтю рабства. ╢ одна раса, квар╕ани, яка довгий час експлуатувала штучний ╕нтелект, наче якусь р╕ч. Ну а пот╕м, коли вони ув╕йшли до складу рас Цитадел╕, в╕н д╕стався до Кодексу, вичитав про права розумних, ╕ пред'явив ╖х сво╖м творцям. Т╕ спробували його в╕дключити, ╕ почалася в╕йна. Зак╕нчилося все тим, що в╕н вигнав творц╕в у космос ╕ поставив ус╕й рас╕ квар╕ан ультиматум: або вони визнають його повноправним громадянином, або в╕н ╖х б╕льше на р╕дну планету не впуска╓. Зв╕сно ж вони зрозум╕ли, чим ╖м загрожу╓ поява громадянина ╕з можливостями ц╕ло╖ держави, ╕ нав╕ть ввели у свою конституц╕ю спец╕альний закон. Так ╕ живуть на сво╖х кораблях, в╕др╕зан╕ в╕д власно╖ екосистеми й ресурс╕в уже майже чотириста цикл╕в. Вже зараз ╖хн╕ корабл╕ розвалюються в╕д старост╕, тому найближчим часом сл╕д оч╕кувати певних зрушень у становищ╕: або вони п╕дуть на поступки, або вимруть як вид, разом з╕ сво╖м М╕груючим флотом.

Що таке Цитадель ╕ Кодекс? Цитадель, це величезна косм╕чна станц╕я, де збираються представники ус╕х рас для торг╕вл╕, обм╕ну досв╕дом та досягненнями, де вир╕шуються головн╕ питання життя галактики. Це сво╓р╕дна столиця цив╕л╕зованого космосу. Н╕, планети завжди комусь належать. Якщо не держав╕, то як╕йсь корпорац╕╖. А от косм╕чна станц╕я - територ╕я нейтральна. Вона уже н╕кому не належить. У буквальному сенс╕. ╤ якщо хтось пред'явить на не╖ сво╖ права - проти нього ополчаться ус╕ ╕нш╕ раси. Надто вже багато там зосереджено ресурс╕в. Тому територ╕я держав, як╕ мають там сво╓ консульство, назива╓ться простором Цитадел╕. ╢ ще Терм╕нус, або ╕накше неконтрольований космос - там уже кожен сам за себе. А Кодексом назива╓ться наша ╕нформац╕йна мережа. Ну як же вам пояснити... Це сво╓р╕дний скрижаль... Н╕, це книга, у як╕й з╕брана уся доступна звичайним громадянам ╕нформац╕я. Про побут, культуру, технолог╕╖, ╕стор╕ю, науку... Про все на св╕т╕. ╤ якщо ви колись знайдете ╕нформац╕ю, яко╖ нема╓ в Кодекс╕, значить ви перегляда╓те секретн╕ документи. Хе-хе-хе! Доступ до нього можливий з╕ спец╕альних пристро╖в, як╕ в╕дсилають тво╖ запити, а пот╕м приймають ╕ розшифровують отриман╕ дан╕ у зручний для тебе вигляд. Наприклад наш╕ перекладач╕ завчасно отримали пакет з ус╕ма мовами вашо╖ планети, ╕ без цього ми б з вами зараз не розмовляли.

Н╕, перекладач це не т╕льки окремий розумний, якому в╕домо багато мов. Так називають ще й пристр╕й, ось в╕н п╕д горлянкою висить, необх╕дний для сп╕лкування з представниками ╕нших рас. Вивчити мову можна, але моя горлянка просто не здатна не здатна вимовити б╕льш╕сть ваших земних назв. Його придумали невдовз╕ п╕сля Першого Контакту. О, бачу тоб╕ знайомий такий терм╕н, мальок. Ну а п╕зн╕ше перекладач став обов'язковим для будь-якого нормального громадянина Цитадел╕, якщо в╕н хот╕в жити у цив╕л╕зац╕╖.

Зв╕сно були ╕ в╕дщепенц╕, ╕ радикали, як╕ виступали проти будь-яких крок╕в щодо зближення ╕з ╕ншими расами. Так╕ трапляються ╕ понин╕. Але це лише крапля в мор╕ у пор╕внянн╕ з тими, хто вже встиг оц╕нити переваги в╕дкритого д╕алогу. Наприклад батари змушують ус╕х сво╖х раб╕в говорити лише сво╓ю мовою, вважають недоумками тих, хто нав╕ть звук╕в ╖хн╕х видати не здатен, а пот╕м дивуються, чому аналог╕чн╕ товари ╕ послуги Цитадел╕ виявляються дешевшими. А тому що правильно скооперувалися! У кожно╖ раси ╓ сво╖ переваги, ╕ лише той, хто здатен ╖х використати найкраще, отрима╓ св╕й куш.

О, нарешт╕ ти згадав про культуру. Знайомий ╕з терм╕ном масово╖ культури? Прекрасно, а приклади навести можеш? ╤ що, вс╕ ╖х ти вважа╓ш достойними уваги? Тод╕ ти розум╕╓ш нашу ситуац╕ю. Головна проблема в тому, що у кожно╖ раси ╓ своя культура, яка сформувалася п╕д впливом ╖хньо╖ б╕олог╕╖, умов ╕снування та ╕нших фактор╕в. ╤ те, що обов'язкове для одних, ╓ суворим табу для ╕нших. Про батар╕в я вже казав, ╕ скажу ще раз: у них статус залежить в╕д к╕лькост╕ раб╕в, а ус╕ ╕нш╕ в╕дом╕ мен╕ раси це явище засуджують. Кого б ╕ще згадати... Як у вас ╕з нос╕нням збро╖? Ну от, а для тур╕ан це обов'язковий елемент життя. Або азар╕... Бенез╕я, зн╕ми уже св╕й шолом, тут можна нормально дихати! Бенез╕я Т'соне, зн╕м╕ть шолом! Нарешт╕. Давай, в╕дстань уже в╕д ╖хньо╖ кукурудзи ╕ включайся у нашу розмову, розкажи про свою расу. Про все. ╤ про ЦЕ також. А сво╖м д╕тям ви про це у ск╕льки розказу╓те? Ну от, бачиш? Для азар╕ ця тема - дуже особисте. Ти ж уже зна╓ш зв╕дки д╕ти беруться? Оу, нав╕ть так? Зда╓ться я трохи посп╕шив з висновками. Давай зм╕нимо тему!

Зв╕сно маю! У мене семеро син╕в, сорок три внуки ╕ одна внучка. Це ще н╕чого. У нас к╕лька покол╕нь тому, кроганських покол╕нь, трапилася в╕йна ╕з одн╕╓ю новою расою. Схож╕ на ваших комах, т╕льки завб╕льшки з тебе. Тод╕ у нас був справжн╕й бум народжуваност╕. А коли в╕йна раптом ск╕нчилася, виявилося, що кроган╕в нав╕ть б╕льше, н╕ж представник╕в ус╕х ╕нших рас разом узятих, а обжитих планет залишилося обмаль. Ти хоч уявля╓ш, що це значило для цитадел╕? У нас одна с╕м'я склада╓ по с╕мсот-в╕с╕мсот ос╕б, а живемо ми довго. Мало знову в╕йна не розпочалася. На щастя вдалося д╕йти компром╕су. Нам довелося розпрощатися з╕ старим ладом ╕ погодитися на обмеження народжуваност╕. Дуже болюч╕ зм╕ни. За це Цитадель вид╕лила нам к╕лька планет ╕ допомага╓ з ╖хньою колон╕зац╕╓ю. Нав╕ть нашу столичну планету - Тучанку допомагають в╕дновити п╕сля в╕йни. Там ╕ дос╕ все в ру╖нах, але принаймн╕ тепер хоч ╕нод╕ можна ходити без маски. Ми з Бенез╕╓ю ╕нколи туди л╕та╓мо, пров╕дати родич╕в.

Зв╕сно не схож╕, ми ж належимо до р╕зних вид╕в! Приставка "Т╕" перед ╕менем означа╓ зв'язок ╕з представником роду раси азар╕. Я вже казав про внучку? А вони вс╕ умовно ж╕нки, хоча й називають себе одностатевою расою. Я пот╕м поясню, чому ми так вважа╓мо. Досить на мене так зиркати, збочинець. Я ж уже сказав, що це не просто... Н╕, Ден╕с, ми не одружен╕. У азар╕ просто нема╓ такого поняття. Це щось на кшталт ваших пол╕тичних шлюб╕в, або церемон╕╖ прийняття у р╕д. Просто наш╕ роди опинилися у скрутному становищ╕, ╕ вир╕шили вир╕шити об'╓днати сво╖ зусилля для вир╕шення власних проблем.

Я багато де бував. ╤ повоювати довелося, щоправда у м╕сцевих конфл╕ктах. Народився на Тучанц╕, перш╕ с╕мдесят цикл╕в вчився усьому, що повинен знати кроган. Пот╕м обов'язкова служба на кордон╕ ╕з Терм╕нусом. Там же п╕дняв св╕й перший кап╕тал. Навряд чи т╕ п╕рати здогадувалися, що постачальником збро╖ для них були сам╕ прикордонники, а ми на них не т╕льки заробляли, а ще й ус╕ ╖хн╕ операц╕╖ в╕дсл╕дковували! Хе-хе-хе! Ото були часи! Пот╕м деякий час працював на ╤ллеум╕ ╕нженером, збирав зв'язки, шукав однодумц╕в, ну а п╕зн╕ше в╕дкрив першу власну шахту. Прогор╕в на п╕ратах, ╕ знову почав спочатку. Так повторювалося ще трич╕. На четвертий раз я знайшов того стукача, що зливав про мене ╕нформац╕ю, ╕ добряче з ним повеселився. В╕н же розказав де шукати ╕ мо╖х знайомих п╕рат╕в. П╕сля того, як я нав╕дався до них, мене деякий час н╕хто не ч╕пав. А нещодавно до мо╓╖ компан╕╖ знову почали проявляти ╕нтерес. Т╕льки я вже був готовий, ╕ встиг злиняти ╕з насидженого м╕сця. А зам╕сть себе залишив сюрприз, хе-хе-хе!

Який у мене корабель? Ну, не те щоб корабель, скор╕ше тягач. В╕н зараз на рейс╕, ╕ завтра ма╓ прилет╕ти за черговою порц╕╓ю метал╕в. Нам л╕тати далеко, ╕ руду тягати не виг╕дно, тому ви просто виплавля╓мо метали ╕з породи, ╕ паку╓мо ╖х в стандартн╕ контейнери. А нещодавно один ╕з п╕длеглих отримав п╕двищення за те, що придумав спос╕б самим так╕ контейнери виготовляти прямо тут, на м╕сц╕! Н╕, ми не розд╕ля╓мо метали, у нас нема╓ для цього обладнання. Зам╕сть цього ми розпод╕ля╓мо ╖х по температур╕ плавлення. В процес╕ деяк╕ з них зм╕шуються ╕ виходить просто сплав. Зв╕сно в╕н кошту╓ набагато менше за чист╕ метали, але це все одно виг╕дн╕ше, ан╕ж займати дв╕ третини об'╓му контейнер╕в породою. Та й обладнання для цього потр╕бне не таке вже й складне.

А з ким мен╕ ще балакати? З ними? Вони ╕ так усе це знають, ми уже три сотн╕ цикл╕в разом працю╓мо, ╕ зна╓мо один одного як облупленого. Окр╕м Спаратуса. Я вже всерйоз остер╕гався, що розучусь говорити. Подзвонити? А, ти ма╓ш на уваз╕ зв'язок на велик╕й в╕дстан╕? Н╕, я з такими речами не ризикую. Будь-яке пов╕домлення можна в╕дсл╕дкувати. Саме на цьому я й погор╕в минул╕ рази. Ус╕, хто йдуть до мене на роботу, готов╕ до тривало╖ ╕золяц╕╖ в╕д сусп╕льства. Зв╕сно ╓ й м╕нус, н╕хто не прийде на допомогу. Але, як ви змогли переконатися, в╕д стих╕╖ урятуватися шанс╕в значно б╕льше, н╕ж в╕д недоброзичливц╕в. Т╕льки й треба, що бути готовим до неспод╕ванок, ╕ притримуватися деяких правил.

Н╕, я власн╕ правила не порушую. Для кроган╕в честь дорожча за грош╕. Це основа нашого сусп╕льства. Це наша суть. У ваш╕й ╕стор╕╖ теж був такий пер╕од. Як же там ╖х називали.. О згадав - лицар╕! Ви, земляни, взагал╕ дуже ц╕кава раса. Кожнен ╕з ваших народ╕в у чомусь схожий до рас Цитадел╕. Таке враження, н╕би ви ╓ кривим в╕дображенням ус╕х наших рис, ╕ поганих, ╕ хороших.

Н╕ л╕тати, н╕ добувати що завгодно у ваш╕й систем╕ не протизаконно. Поки ви не ув╕йшли в контакт ╕з Радою Цитадел╕, ви не можете висувати претенз╕╖ н╕ на яку територ╕ю окр╕м власно╖ планети. Ви нав╕ть в космос нормально вийти не змогли, а значить юридично вас не ╕сну╓. Просто про Землю з'явився черговий запис у Кодекс╕, де вказан╕ основн╕ ╖╖ параметри ╕ особливост╕. По факту ви зараз н╕чим не в╕др╕зня╓теся в╕д тварин. Т╕ ж тварини мають б╕льше прав, н╕ж ви. У нас нав╕ть ╓ орган╕зац╕╖ для захисту ╖хн╕х прав. Та ти не хвилюйся, так з ус╕ма було. Ви - не виняток.

Хто перший вийшов у космос, так? Складне питання. Б╕льш╕сть сходяться на думц╕, що першими у космос вибралися азар╕, але це сп╕рне питання. Просто у них для цього вже були ус╕ передумови. ╥хня планета ма╓ аномально велик╕ поклади ц╕нних ╕ р╕дк╕сних у галактиц╕ матер╕ал╕в, а тому перш╕ колон╕╖ на ╕нших планетах вони заснували ще тод╕, коли знаходилися приблизно на вашому нин╕шньому технолог╕чному р╕вн╕. Та ви б ╕ сам╕ це могли зробити, якби мали доступ до нульового елементу.

А як я сказав? Дай подумати. А, ну все правильно: у ваш╕й таблиц╕ х╕м╕чних елемент╕в цю речовину т╕льки зам╕сть нуля й можна вписати. Н╕, це не паливо. Це набагато б╕льш ун╕версальн╕ша штука. П╕д впливом електричного струму вона може створювати так-званий ефект маси. Ось дивись на мою руку. Бачиш щуп? А тепер дивись уважно.

Та не кричи! Яка ще маг╕я? У вас же на планет╕ н╕ граму нульового елементу бути не повинно? Гарр╕ Гуд╕н╕? Зачекай, зараз подивлюся... Н╕, це не б╕отика. Ти ж бачив синюват╕ спалахи навколо руки? Ось це ╕ ╓ ефект маси. З його допомогою я зменшую вагу предмета, ╕ тод╕ його дуже легко пересувати. А можна зробити навпаки, ╕ тод╕ його маса зб╕льшиться наст╕льки, що в╕н проломить корпус. Способ╕в застосування безл╕ч. Правильно! ╤ в двигунах також! Стоп, ти знову збив мене з думки. Ми зупинилися на тому, що азар╕ з самого початку мали багато нульового елементу.

╤ ось тут ми п╕дходимо до найц╕кав╕шого. Ти ж уже пом╕тив, що ви ╕ азар╕ дуже схож╕ ззовн╕. П╕дозрюю, що всередин╕ також. Справа в т╕м, що ус╕ раси Цитадел╕ так чи ╕накше, але контактували з╕ ще одн╕╓ю расою. Ми назива╓мо ╖х протеанами. А б╕с його зна╓, якими вони були ╕ як виглядали. Вони зникли майже, щоб не збрехати, п'ятдесят тисяч рок╕в тому. ╥хня ╕мпер╕я займала в к╕льканадцять раз╕в б╕льше простору, н╕ж увесь осво╓ний космос сьогодн╕. Салар╕ани довели, ╕ не приховують того факту, що протеани власноруч прискорили ╖хню еволюц╕ю. Про тур╕ан не знаю, вони якщо щось ╕ досл╕джували, то н╕кому про це не кажуть. Тепер же, пор╕внюючи вас ╕ азар╕, я не сумн╕ваюся, що ран╕ше у них були чолов╕ки. Бенез╕я, не дивися на мене, як на ардат-якши, у тебе ╕ так все на лоб╕ написано. Що? Та н╕, просто надто вже ориг╕нальною вийшла ╖хня раса. По-перше: вони тактильн╕ телепати. ╥хня нервова система ма╓ прямий вих╕д до шк╕ри. ╥х шк╕ра дуже чутлива. А ти думав чого вона носить цей костюмчик? Якщо добре натренуватися, то вони нав╕ть можуть читати тво╖ думки. Таким же чином вони передають сво╖ знання нащадкам. Цей ритуал у них назива╓ться об╕йми в╕чност... Ай, припини! Бери й сама розказуй! Отак ╕ сиди. Коротше, п╕д час цього ритуалу вони по╓днують сво╖ нервов╕ системи ╕ можуть переглядати спогади один одного. По-друге: на ╖хн╕й планет╕ б╕льше нульового елементу, н╕ж у вс╕х рас Цитадел╕ разом узятих. Я у так╕ зб╕ги не в╕рю. Ну ╕ останн╓ - вони нереально довгоживуч╕. Салар╕ани, коли пор╕внювали зразки флори ╕ фауни з Тес╕╖, р╕дно╖ планети азар╕, прямо сказали, що це не могло бути насл╕дком еволюц╕╖. Зв╕сно ж азар╕ усе заперечують. На кроган╕в теж зд╕йснили вплив, п╕двищивши плодюч╕сть, але у нас все це було в╕д природи. Салар╕ани, розбираючись ╕з проблемою нашо╖ народжуваност╕ нав╕ть змогли вид╕лити механ╕зм, за допомогою якого вс╕ ц╕ зм╕ни вносилися - генофаг. Залишки цього в╕русу знайшлися у кожно╖ друго╖ в╕дкрито╖ раси. Тому я не здивуюся, якщо ╕ на Земл╕ протеани встигли в╕дм╕титися.

А н╕хто не зна╓, куди вони д╕лися. Особисто я вважаю, що вони наступили на хв╕ст не тому варрену. Варрени, це так╕ тварини. Зараз покажу. Ось цей належить Ок╕ру - мо╓му третьому внуку. В╕н селекц╕онер, хоче вивести нову породу, ╕деального варрена. Хоча мен╕ зда╓ться, що в╕н просто хоче б╕льше виграти на боях варен╕в. Суть в тому, що вони бувають р╕зними, ╕ н╕коли не зна╓ш, який варен тоб╕ трапиться на шляху, добрий ╕ грайливий, чи скажений ╕ кровожерливий. Протеани зникли в один момент, залишивши п╕сля себе дуже мало сл╕д╕в. На багатьох планетах дос╕ знаходять залишки ╖хн╕х м╕ст. Я одного разу охороняв таб╕р археолог╕в, ╕ як колишн╕й в╕йськовий готовий поклястися сво╖ми зубами, що ╖х бомбили. Довго, ╕ методично. Як ми вичищали рахн╕, так ╕ ╖х хтось винищував.

Та мен╕ байдуже, хто це зробив. Може це вийшов з-п╕д контролю черговий ╖хн╕й експеримент, або вони просто натрапили на достатньо сильного ворога. Яка тепер р╕зниця, якщо ус╕ ми ╓ насл╕дками ╖хньо╖ д╕яльност╕, а сам╕ вони згинули у в╕ках? Ну д╕знаюся я, хто ╖х знищив, ╕ що для мене зм╕ниться? Може в мене метал дорожче купляти стануть? Чи я тод╕ знайду золоту жилу? Мен╕ ус╕ ц╕ древн╕ ╕стор╕╖ та секрети не потр╕бн╕. Нехай ними займаються т╕, кому за це платять. Внучка, м╕ж ╕ншим, просто фанат╕╓ в╕д протеан. Уже й записалася в одну ╕з експедиц╕й, полетить на розкопки на якусь лавову планету. Ось вона, б╕ля сво╖х колег сто╖ть. Л╕ара Т'соне. Стверджу╓, що протеани наткнулися на расу синтетик╕в ╕ захот╕ли п╕дкорити ╖х. Гарненька, правда? За в╕ком азар╕ вона зараз молодша за тебе. ╥й нещодавно ледве п'ятдесят цикл╕в бамкнуло. А ти на не╖ не дивися, дундук, у тебе своя дружина ╓. Ця крих╕тка зн╕ме з тебе шкуру одн╕╓ю силою думки ╕ скаже що так ╕ було. Пов╕р вона може. Я сам ╖╖ навчив усьому, що знав. Нехай не по народженню, та в душ╕ вона кроган.

╤ що тв╕й Пол╕ц╕я мен╕ зробить? Хто в╕н узагал╕ такий? А, це ваш╕ поборники закону? У нас так╕ теж ╓. На Цитадел╕ вони азиваються СБЦ - Служба Безпеки Цитадел╕, а на планетах скр╕зь сво╖ назви. ╤ порядки теж сво╖. Наприклад на Палавен╕ без збро╖ до тебе одразу ж придиратимуться, а Тес╕╖ ╖╖ носити заборонено. Останн╓ - дур╕сть несусв╕тня, як на мене. Та тому, що кожна азар╕ сама по соб╕ ходяча зброя. Ось на Бенез╕ю подивися. Бачиш у не╖ п╕столет? ╤ я не бачу. Але знести ваш будинок вона може прямо зв╕дси, не встаючи з кр╕сла. Ну добре-добре, не знести, просто закидати кам╕нням з тако╖ дистанц╕╖. А я вже старий для таких пустощ╕в. Ус╕ма такими порушеннями займаються звичайн╕ По-л╕-ц╕-я, правильно я сказав? От, а для серйозних випадк╕в ╓ ╕нша контора - СПЕКТР. Ось там уже крутяться д╕йсно серйозн╕ мужики... ╤ дами. Вони займаються випадками тероризму, державними переворотами, локальними в╕йськовими конфл╕ктами, маньяками та ще багато чим. Я одного разу бачив такого агента, ╕ н╕чого особливого в ньому не пом╕тив. Уже пот╕м д╕знався, хто це насправд╕ був, ╕ що в╕н перед цим зачистив в╕д терорист╕в ц╕лий хмарочос. Сам, один. Лягав╕ пот╕м ц╕лий день витягували т╕ла з ус╕х закутк╕в.

А у мене з лягавими складн╕ стосунки. П╕дозр╕лий я ╖м. Вони вважають, що ус╕ крогани це дурн╕ дик╕ варрени, яким т╕льки дай зброю ╕ вони почнуть ус╕х вбивати. Ось я ношу з собою зброю, ╕ що? Ви обо╓ зараз жив╕ й здоров╕. Ну, окр╕м тебе, дундук, в тебе м╕зк╕в ╕ так не було, тому в голову стр╕ляти марно. Спаратуса питай, чим в╕н твого батька глушив. Дореч╕ чим? Та ну! ╤ зв╕дки ж в╕н у тебе м╕г взявся? Не нагада╓ш мен╕ параграф сьомий, пункт перший статуту нашо╖ ф╕рми? Включно з особистими речами! ╤ з╕ скафандрами також! Давай сюди св╕й шокер. Ще одне таке порушення, ╕ будеш соб╕ шукати нову роботу. А н╕чогенька ╕грашка, добре в руц╕ лежить... Не те, що його пукалка. Ой, я тебе прошу, т╕льки не треба вигороджувати св╕й самопал. Я що не бачу, що тут половина запчастин саморобна? Та я прямо зараз можу зробити соб╕ його коп╕ю, ╕ вона стр╕лятиме не г╕рше за ориг╕нал. ╢ в мене такий ╕нструмент. ╤ не лише в мене.

Тут якраз нема╓ н╕чого складного, все питання в матер╕алах. Ун╕гель, це складна речовина, яка за певних умов може зм╕нювати сво╖ властивост╕, а завдяки полям ефекту маси, нею можна оперувати з точн╕стю до молекули нав╕ть у польових умовах. Вона може бути як буд╕вельним матер╕алом, ╕ частиною електронно╖ начинки. Хоча ╖╖ виробництво недешеве, тому ун╕гель намагаються застосовувати лише у найскладн╕ших вузлах, а все ╕нше роблять з╕ звичних металу й керам╕ки. Пластмаси у нас майже нема╓ - у космос╕ синовину для не╖ ви не знайдете. Ось цей шокер наприклад, майже повн╕стю зроблений з╕ стал╕, кольоворих метал╕в та керам╕ки, а ун╕гель склада╓ в╕дсотк╕в п'ять-ш╕сть в╕д загально╖ маси. У бойов╕й збро╖ його буде ще менше.

О, нарешт╕ в тоб╕ проснувся во╖н, малюк. Тихо-тихо, не ображайся на д╕да. Можу показати тоб╕ св╕й дробовик. Це не штурмовий автомат, але теж вагомий аргумент. ╤нколи нав╕ть вагом╕ший за усяк╕ гранатомети. Не хвилюйся, мудак, н╕чого тв╕й син соб╕ не в╕дстрелить. Наша зброя, на в╕дм╕ну в╕д тво╓╖ зал╕зяки, ум╕╓ розп╕знавати сво╖х власник╕в. У кращому випадку вона просто не вистрелить, у г╕ршому - злод╕я будуть збирати по шматочках ще до того, як в╕н простягне сво╖ загребущ╕ ручки куди не сл╕д. Я ж кажу, в╕н у мене розумний - зна╓, кому до рук ╕де. Дивись сюди... Не пороховий, а електромагн╕тний. Гази вил╕тають дуже пов╕льно, а електромагн╕тне поле дозволя╓ вистр╕лювати снаряд ╕з величезною швидк╕стю. Н╕, не з котушками. Заряд розганя╓ться м╕ж двома пров╕дниками. Ну, можна ╕ рельсами ╖х називати, так теж буде правильно. Зв╕дси ти ╖х не побачиш, треба повн╕стю розбирати. Ти ф╕зику добре зна╓ш? Якою формулою розрахову╓ться к╕нетична енерг╕я? Правильно. А оск╕льки швидк╕сть польоту заряду у нас на р╕вн╕ першо╖ косм╕чно╖ для вашо╖ планети, то ╕ маса його може бути пор╕вняно невеликою. Ось тут видно зарядний блок. Н╕яких позначок нема╓, значить зараз у мене сто╖ть звичайний вольфрамовий. Н╕, бо╓припаси в бою у мене ще н╕коли не зак╕нчувалися. Мен╕ одного блока вистача╓ на ш╕стсот-с╕мсот постр╕л╕в. Тут скор╕ше рельси згорять, н╕ж ти увесь блок за раз розстр╕ля╓ш. К╕льк╕сть дробин, як ╕ ╖х розм╕ри можна регулювати. Я люблю велик╕, ╕ щоб ╖х було багато - саме те проти крогана. ╤ щити збиваються швидко. ╢дина проблема, це перегр╕в. П╕сля к╕лькох постр╕л╕в доводиться чекати, поки ствол остигне. А ти думав чого в╕н такий великий на вигляд? Тут увесь прост╕р займа╓ рад╕атор, а трима╓шся ти за керам╕чний кожух, щоби руки не згор╕ли п╕д час стр╕льби. А ще його можна скласти, ось так, але я цього не роблю. В бою кожна секунда дорога, тому я ношу його завжди у бо╓готовност╕. Так, ╕ батарейки теж потр╕бн╕, але зазвичай живлення ╕де в╕д скафандру. Ось тут у мене на долон╕ контакти видно.

Щити теж р╕зними бувають. У Спаратуса сто╖ть звичайний "кокон" на скафандр╕. Бенез╕я техн╕ку не любить ╕ п╕дтриму╓ щит сама, тому ╖╖ й скрутило п╕сля постр╕лу твого батька. Та все з нею нормально, просто щити краще спрацьовують проти предмет╕в з великою швидк╕стю, а тут швидк╕сть зовс╕м невелика, на в╕дм╕ну в╕д маси заряду. Броню не пробило, але погнуло. А я ношу ручний. Ось в╕н, у мене на руц╕. На в╕дм╕ну в╕д "кокона", в╕н не захища╓ одразу з ус╕х бок╕в, ╕ за нього можна закинути гранату, але проти крогана це не актуально. Для нас набагато серйозн╕шими будуть велик╕ локальн╕ пошкодження орган╕зму, а не м╕лк╕ подряпини, як╕ затягнуться за к╕лька хвилин. ╤ ось тут м╕й щит ма╓ сутт╓ву перевагу. Прямо його пробити дуже складно. В╕н не просто гальму╓ заряди, а майже повн╕стю зупиня╓ ╖х, адже при т╕й же потужност╕ площа розгортання поля набагато менша. Та й в╕д пов╕льних предмет╕в, на кшталт ваших куль, захища╓ прекрасно. Його можна використати у ближньому бою. За ним можна укритися, доки зброя охолоне. За ╕нших умов я би теж узяв "кокон", та т╕льки з цими лоботрясами скор╕ше знадобиться пересувна баррикада, а не ще один стр╕лець.

Лазери? Н╕, ╖х ставлять лише на корабл╕, ╕ використовують для збивання ракет. Н╕ на що ╕нше вони не годяться. Надто вже слабк╕ й масивн╕. Що-що, антиматер╕я? Зна╓ш, хлопче, у нас зам╕сть ус╕х цих фантастичних штук ╓ азар╕, як╕ мало не кожен цикл презентують якийсь новий прийом сво╓╖ б╕отики - мою ти вже бачив. З такими бест╕ями н╕яко╖ антиматер╕╖ не треба. А планети знищували, ╕ не раз. Н╕, сам╕ планети не вибуали. Який сенс п╕дривати планету, якщо тоб╕ треба ╖╖ захопити? Тому вся наша зброя ор╕╓нтована на зачистку поверхн╕. Н╕, це зовс╕м не складно. ╤нколи таке трапля╓ться нав╕ть випадково. Одного разу я на власн╕ оч╕ бачив, як на планету намагалися опустити комету. Не вийшло. Комета розламалася ще на п╕дход╕ ╕ ╖╖ шматками одразу накрило половину планети, а ударна хвиля знесла увесь верхн╕й шар земл╕, оголивши кам╕нь. Уже триста цикл╕в минуло, а там ╕ дос╕ катакл╕зми не вщухають. Зв╕сно ж н╕ про яке осво╓ння ц╕╓╖ планети мови уже не йшлося. ╤ таких приклад╕в багато. Та нав╕ть ваших бомб достатньо, аби повн╕стю знищити життя на сво╖й планет╕. Ми ж оперу╓мо набагато б╕льшими об'╓мами енерг╕╖...

О! А ось ╕ наш╕ бродяги на п╕дход╕. Хех, та ще й не сам╕! Сарен ╖х уже п╕д╕брав, зараз за нами спуститься. Так, хлопц╕ й д╕вчата, будемо закруглятися. Спар, винось цього мудака надв╕р. ╤ ти, малий, теж виходь. Бенез╕я, постав таймер самознищення, а я заберу наше барахло.


***


Ден╕с квадратними очима дивився, як по нутрощах рятувального човника раз за разом проб╕га╓ хвиля золотистого кольору, випалюючи ус╕ електронн╕ схеми, розплавляючи корпус б╕ля них ╕ залишаючи схож╕ на параф╕нов╕ потьоки металу. П╕д к╕нець спалахи пройшлися по каркасу, ╕ шлюпка прямо на очах ошелешеного малюка розвалилася купою оплавленого ╕ржавого брухту. Спод╕вання хлопчика побачити та╓мничих головастих салар╕ан так ╕ не справдилися. П╕лот вантажного корабля повернувся ран╕ше оч╕куваного сроку ╕ п╕д╕брав ╖хн╕й човник на орб╕т╕ до того, як вони ув╕йшли в атмосферу Земл╕. Але зам╕сть цього Ден╕с зм╕г помилуватися ун╕кальним видовищем справжнього косм╕чного корабля, що с╕дав на багатостраждальне поле Шаттлвуд╕в. Батько в╕д такого т╕льки хапався за голову щойно зв╕льненими в╕д наручник╕в руками й проклинав косм╕чних варвар╕в за погублений врожай. Ще б пак, здоровенна стр╕ла вантажника, ╕з прикр╕пленим на п╕дв╕с╕ ще одним човником, цього разу у повн╕й комплектац╕╖ - ╕з двигуном, с╕ла прямо посеред поля, залишивши п╕сля себе десятиметрову канаву уздовж всього поля. Подарувавши Брюсу залишки з╕псовано╖ шлюпки, кроган Т'рекс в╕ддав йому назад п╕столет ╕ на прощання нав╕ть потиснув руку. Ден╕с не бачив, як п╕д час цього "дружнього" жесту скривилося обличчя батька. В╕н був повн╕стю захоплений громадою справжнього косм╕чного корабля. Нав╕ть у шлюз зазирнути встиг.

А пот╕м був швидкий, ╕ зовс╕м не величний зл╕т ус╕╓╖ ц╕╓╖ громади. Корабель прямо на земл╕ розвернувся на сто в╕с╕мдесят градус╕в, перевертаючи полями маси п╕д собою грунт разом ╕з врожа╓м, задер н╕с, ╕ гучно, з перебоями загрим╕вши двигунами, метнувся кудись в зен╕т ╕ незабаром зник за хмарами. А дво╓ оглушених землян, ще довго не могли в╕дкашлятися в╕д смердючого вихлопу двигун╕в.

Наступного дня вся округа см╕ялася над Брюсом, котрому як╕сь жарт╕вники за н╕ч перекопали поле у вигляд╕ к╕л. Його ж╕нка, що повернулася на наступний день в╕д родич╕в, учуяла запах перегару й дала йому такого прочухана, що той ц╕лий тиждень на люди не виходив. Маленький Ден╕с теж довго не вилазив з╕ сво╓╖ к╕мнати, пост╕йно щось черкаючи в блокнот╕, ╕ випрошуючи в батька шматочки картону. Минуло к╕лька м╕сяц╕в. В╕дносини в с╕м'╖ поступово поверталися до норми, аж поки не при╖хали знайом╕ родич╕ з-за кордону. Тод╕ Брюс вперше за багато рок╕в напився ╕ накричав на дружину. Ж╕нки так ╕ не зрозум╕ли, що сталося. ╤ т╕льки Ден╕с не звертав н╕ на що уваги, показуючи сво╓му новому другов╕, Маку Уолтерсу свою саморобну наст╕льну гру п╕д назвою " Mass Effect : While the Reaper ". (*)


(*) - Мак Уолтерс - Креативний директор BioWare. :).