# Ой вес╕лля, або як ми циганам циганку за козу продавали

Аноним Eostra

Ой, вес╕лля, або як ми циганку циганам за козу продали.

Укра╖нське вес╕лля - це особлива под╕я. Так щоб не применшити, можна сказати нав╕ть гранд╕озна по сво╓му розмаху. ╤ справа не в двохсот гостях чи п"яному сп╕ву дяд╕ Вас╕ ╕ гонках в╕д ГА╥, як╕ ще з об╕ду караулять вс╕ ви╖зди ╕ за╖зди, а головне тут народження ново╖ с╕м"╖. Наречена зранку просто прекрасна (╕нколи бува╓, що й не дуже) ╕ з рад╕стю оч╕ку╓ т╕╓╖ мит╕, коли в РАЦС╕ проставлений в паспорт майбутнього чолов╕ка штамп дозволить ╖й законно знущатися над нареченим. ╥╖ батьки сльозно плачуть, думаючи про ╖╖ нелегку долю, а в душ╕ не можуть сховати полегшення в╕д думки, що нарешт╕ здихалися свого щастя. ╤ тепер нехай ось т╕ черевички, платтячко, сумочку ╕ перстень купу╓ чолов╕к. Наречений в цей момент прокида╓ться п╕сля гуляння ╕ почина╓ згадувати, що про щось важливе в╕н забув. П╕сля пляшечки пивка в╕н згаду╓, що таки в нього сьогодн╕ вес╕лля ╕ треба вдягатися. Що в╕н ╕ робить, з рад╕сними думками, що тепер йому не соромно буде жити з мамою (бо не сам) ╕ майбутня дружина буде вс╕ма способами задовольняти його потреби: смачно готувати, прасувати, прибирати, гладити, з собакою гуляти, в той час, як в╕н з тестем буде рибачити у т╕ньку. Пожал╕╓мо ╕ нареченого, бо в╕н ще не зна╓, що зам╕сть люблячо╖ д╕вчини йому доведеться коротати в╕к з фур╕╓ю, яка взялась нев╕домо зв╕дки, а ще зам╕сть гарного в╕дпочинку на р╕чц╕ тесть приготував йому три сапи, лопату, грабл╕ ╕ два гектари городу. Свекруха? Свекруха дуже любить свого синочка, ╕ нав╕ть якщо воно ледаще ╕ нем╕чне, вона все одно в ньому душ╕ не чаятиме. ╤ тому майбутня нев╕стка все буде робити не так, ╕ взагал╕ вона зм╕я (мабуть свекруха пор╕вню╓ з собою ╕ про фур╕ю нав╕ть не сумн╕ва╓ться). Свекр? Свекру це просто прив╕д гарненько випити ╕ закусить. А ще в╕н дуже чека╓ онук╕в - раз не вийшло з╕ свого синочка зробити людину, може на внуках вийде?

Ось з такими рад╕сними думками нареченн╕ ц╕луються ╕ починають кружляти п╕д в"╖вшийся до скрежету зуб╕в марш Мендельсона. Вс╕ рад╕, намагаються посм╕хатися, нав╕ть ось та колишня однокласниця, що прийшла т╕льки заради того, щоб обсм╕яти наречену, а тепер сто╖ть в кутку ╕ шипить в╕д злост╕. Шипи-шипи, я Наташц╕ сама корсет затягувала - два н╕гт╕ зламала, але зробила з не╖ ляльку.

А взагал╕, чого це я так песим╕стично? Адже в мо╓╖ подруги сьогодн╕ великий день - тому я теж посм╕хаюсь ╕ костилю незручн╕ туфл╕ ╕ сукню - як-не-як, я дружка, ╕ тому в мене пройде все ╦без шуму и пыли▌. Не даремно ж я привезла два бутильки самогонки, ╕ повара зайнят╕ тим, що ╕нтенсивно розм╕шують ╖╖ з ус╕м можливим алкоголем. Тому сьогодн╕ я роз╕йдуся!..

Той же день, т╕льки веч╕р. Сиджу потягую з бокала м╕нералочку, бо пити ту бурду, що нам╕шали на кухн╕ небезпечно для здоров"я судячи з двох батьк╕в, яких годину тому в╕двезли в повному неадекват╕ додому. Хоча судячи по всьому - Наталочц╕ сподобалось - танцю╓, сп╕ва╓, гостей розважа╓, бо тамада п╕сля двадцятого тосту впав п╕д ст╕л. Там його ╕ залишили, бо мусить ще в╕дпрацювати грош╕. ╤ все пройшло б чудово, але настав момент зняття фати. Веселу Наталью посадили на ст╕лець ╕ знявши вс╕ прикраси, свекруха нацепила на ╖╖ голову платок. А традиц╕я як каже? Треба ж погоджуватися з третього разу? Але мабуть Натал╕ забагато випила, тому вир╕шила погодитися з першого. Такого пробачити я н╕кому не могла ╕ тому з якогось переляку закричала

- Наташа, не погоджуйся, це пастка, т╕кай!

╤ Наташа поб╕гла, правда не знаючи куди, вона кружляла м╕ж столами. Свекруха, перелякавшись, почала ╖╖ наздоганяти з платком в руках. Як при цьому н╕чого не впало - залиша╓ться та╓мницею всесв╕ту. Але це було п╕в б╕ди - один погляд на задоволену моську оператора - ╕ я зрозум╕ла, що у нас не вс╕ доберуться додому живими ╕ здоровими.

Але ось роздан╕ шишки ╕ можна вирушати нареченим додому, щоб... ╤ якраз не те, що ви подумали... ╤ знову не вгадали, бо рахувати грош╕ треба наодинц╕ ╕ вже коли гост╕ роз"╖дуться. А щоб в╕двоювати соб╕ м╕сце. Бо саме в цей час п"ян╕ гост╕ понабивалися до хати, полягали, хто де впав. ╤ б╕дному подружжю не те, що першу шлюбну н╕ч нема╓ де провести, а й поспати м╕сця не залишили. Як на мене, не дуже вдалий початок с╕мейного життя, наче натяк на майбутн╓. А що, ви бачили ц╕ни на квартири? То-то. Але це н╕кого не засмучу╓, тому продовжу╓мо пити.

Ранок завдався якось не дуже. Погано було вс╕м, особливо наречен╕й, точн╕ше вже одружен╕й ж╕нц╕ (я б тут пустила сльозу в╕д думки, що ще одна хороша людина зникне в коловорот╕ буденност╕). Якось розбудивши тестя з свекром, як╕ так ╕ поснули, в об╕ймах один одного дол╕ б╕ля дивану, в╕дправили ╖х до ресторану - сьогодн╕ свято батьк╕в ╕ циган. Оск╕льки в Наташин╕й м╕сцевост╕ така под╕я була досить поширена, тому щоб запам"ятатися, провести ╖╖ вир╕шили з розмахом ╕ апломбом. Але тут сталося непередбачуване - костюм╕в так н╕хто ╕ не зробив.

Вих╕д знайшовся досить швидко - новеньк╕ штори п╕шли в д╕ло ╕ стали у нас цигани в сх╕дному стил╕, особливо таке ╦сар╕▌ йшло Маринц╕ - д╕вчин╕ з добрячою часткою мароккансько╖ кров╕ в наш╕й гаряч╕й укра╖нськ╕й - ╕ тому ми вир╕шили ╖╖ продавати (про що вона поки не здогадувалася)...

Ран╕шн╕ гост╕, на мою думку, приповзали до ресторану, лише за чаркою гор╕лки, чим наша р╕зношерста компан╕я користувалася, вимагаючи грош╕ за вх╕д, за ╦опохмилончик▌ ╕ за танець Марини. Останн╓ дуже приглянулося дяд╕ Вас╕, ╕ ми б видурили в нього останн╓, якби його ж╕нка не затягла б╕дного чолов╕ка всередину за шк╕рки. От не дають людям насолоджуватися життям. Грош╕ з╕бран╕, алкоголь випито, вс╕ уже весел╕, а т╕льки десята, тому вируша╓мо на базар.

Мабуть, про цю традиц╕ю треба описати окремо. Звичайно, сьогодн╕ така под╕я дуже мало поширена (кого ж змусиш винаряджатися в см╕шн╕ костюми ╕ позоритися, особливо коли таке вес╕лля проводиться в забезпечених с╕м"ях), але я ще з дитинства запам"ятала, як це бува╓! По-перше, ви отриму╓те повну свободу д╕яльност╕, адже кожному хочеться повеселитися, прив╕тати ╕ прийняти участь у божев╕льному карнавал╕. По-друге, вициганити грош╕. Коли ще випаде така можлив╕сть збити п"ятдесят гривень за демонстрац╕ю прироблених ем... чолов╕чих атрибут╕в, на ходу зроблених з ог╕рка ╕ пом╕дор? По-трет╓, мене тут все одно н╕хто не зна╓.

Ось з такими думками, ми вв╕йшли на нед╕льний базар, наповнений кудись посп╕шаючими у сво╖х справах людьми.