# Третя п╕сня про Гудрун

Мудрий Семунд

Про особливост╕ суворого нордичного судочинства.

Третя п╕сня про Гудрун


Херкья звалася служниця Атл╕. Вона ран╕ше була його коханкою. Вона сказала Атл╕, що бачила, як Тьодрек ╕ Гудрун були разом. Тод╕ Атл╕ сильно розлютився. Тод╕ мовила Гудрун:


1

"Що це з тобою,

Атл╕ син Будл╕?

Що дух тв╕й смутило?

Чому не рад╕╓ш?

Б╕льше, гадаю,

ярли вподобають,

якщо ти промовиш

до люду й до мене".


Атл╕ мовив:


2

"Прикро мен╕,

Гьюкова дочко,

мен╕ у палатах

Херкья сказала,

що з Тьодреком ви

спали разом

та п╕д покровом

любилися лаг╕дно".


Гудрун мовила:


3

"Можу тоб╕ я

клятву м╕цну

дати на б╕л╕м

священному камен╕,

що з Тьодреком я

того не чинила,

що ╓ нег╕дним

мужа ╕ ж╕нки.


4

Не об╕ймала

я во╖на плеч╕,

г╕дного князя,

жодного разу;

╕накше п╕шла

наша розмова,

скорботою ми

та╓мно д╕лилися.


5

Прибув сюди Тьодрек,

а з ним три десятки,

жоден не вижив

╕з трьох дюжин люду;

позбавив мене ти

брат╕в броненосних,

позбавив мене ти

вс╕х мо╖х родич╕в.


6

Сакс╕ пошли,

князя п╕вденц╕в,

в╕н може котел

освятити ╕з кропом".


7

С╕м сотень люду

до зали вв╕йшли,

перш н╕ж ступила

до котла ж╕нка конунга.


Гудрун мовила:


8

"Гуннар не прийде,

не кличу я Хегн╕,

р╕дних брат╕в

мен╕ не узр╕ти;

Хегн╕ б мечем

виправив кривду,

нин╕ сама я

про себе подбаю".


9

До споду вона

руки занурила,

з нурту д╕стала

кам╕нь яскравий:

"Бачите, люди,

нин╕ - я чиста,

нуртом священним

доведено це".


10

Зрад╕ло у Атл╕

серце у грудях,

коли в╕н побачив

ц╕л╕ руки Гудрун:

"Хай тепер Херкья

до нурту ╕де,

та, що замислила

скривдити Гудрун".


11

Люди не бачили

видива г╕ршого,

н╕ж то╖ Херкь╖

руки обварен╕;

тод╕ утопили

д╕вку в болот╕.

Гудрун помстилася

так за образу.


Прим╕тки ╕ коментар╕


На в╕дм╕ну в╕д попередн╕х та наступних, ця п╕сня за жанром ближча до народних середньов╕чних балад, н╕ж до елег╕й, ╕ вважа╓ться досить п╕зньою. Мотив помсти покинуто╖ коханки широко в╕домий у н╕мецькому ╕ почасти у скандинавському фольклор╕, тому можливий вплив фольклорно╖ традиц╕╖ на геро╖чну поез╕ю. Також певний ╕нтерес представля╓ змальований тут процес судочинства, уявлення про юрисдикц╕ю. Практика так званого "Божого суду", ордал╕╖, була розповсюджена ╕ за християнських час╕в, але сяга╓ погансько╖ доби. Щоби довести свою непричетн╕сть до злочину та правоту, п╕дозрюваний мав пройти випробування - д╕стати з кип'ятку кам╕нь або перстень, як тут, або пронести гол╕руч розпечене зал╕зо, або пройти палаючими вуглинами чи м╕ж багаттями абощо, п╕сля чого його рани оглядали ╕ робили висновки щодо м╕ри його провини. Був ╕ ╕нший спос╕б - судовий двоб╕й (╕сл. hólm-ganga, "пох╕д на остр╕в", де ╕ мав в╕дбуватися по╓динок, але не конче там). Вважалося, що вищ╕ сили дарують перемогу невинному (чи його захисников╕), а його рани будуть добре загоюватись.


Херкья - у н╕мецьк╕й традиц╕╖ Хельха, ╕сторичний прототип - Керка чи Крека, одна з дружин або наложниць Атт╕ли, тут - проста служниця.


Тьодрек - остготський король Теодор╕х Великий (див. прим. до "Друго╖ п╕сн╕ про Гудрун").


Священний б╕лий кам╕нь, згаданий у строф╕ 3, може являти собою фал╕чний мегал╕т на кшталт менг╕ру; под╕бн╕ артефакти знайден╕ на зах╕дному узбережж╕ Норвег╕╖. Припускають, що то були священн╕ м╕сця, де приносили жертви ╕ давали клятви.


6. Сакс╕, князь п╕вденц╕в - радше за все, тут по╓днано особисте ╕м'я та етнон╕м: п╕д п╕вденцями, ймов╕рно, йдеться про сакс╕в. Але чому саме правитель сакс╕в може освятити котел - достеменно твердити важко. Можливо, це натяк на континентальне походження сюжету або й само╖ судово╖ практики.


У строф╕ 8 ╕деться про те, що Гуннар ╕ Хегн╕ не можуть битися за честь сестри на судовому по╓динку, бо мертв╕, в╕дтак вона сама ма╓ себе захищати ╕ пройти випробування.