# Палiтра юностi

Dawn Summer's

Summer's Dawn

Палiтра юностi

Origin: http://samlib.ru/i/iljasowa_a_g/sixth.shtml

Создан: 18/07/2006, изменен: 17/02/2009, 8k

Статья: Публицистика

Series: Дванадцятка

____________________________________________________________

*^_^* ПАЛIТРА ЮНОСТI *^_^*

Ви зна╓те, що ви розкрили?.. той самий роздiл, яким, на думку усiх, можна не перейматися, бо "дванадцятки" щодо нього зовсiм не важливi. Що ж, настав час додати вам зовсiм оберненого впевнення!

Мене звати Фантазiя, i я хоронителька палiтри юностi. Ви зна╓те, що тiльки яскравi кольори здатнi продовжувати юнiсть - навiть для старих людей, навiть для тих, юнiсть кого вже давно позаду? А основна плантацiя кольорiв - саме мистецтво. Лiтературна творчiсть, музична, живописна... роздiли мистецтва нескiнченнi.

Починаючи з цi╓╖ хвилини, я входжу в ваше життя. Розумiю, що сучасних "тiнейджерiв" мистецтво не дуже цiкавить... та це вашi проблеми, старiйте на здоров'я. А я буду оберiгати скарб тих, хто назавжди залишиться собою.

Нажаль, у цьому номерi ще нема╓ нi малюнкiв, нi iнших частин палiтри. Але лiтературна творчiсть в ньому присутня. Зараз в нас весна, а це значить, що "гормони грають"... як банально кажуть нам вчителi! Вони смiються... а ми коха╓мо. Може, в когось це дитяче, "несправжн╓" кохання... але як кохання може бути несправжнiм?! Ми вiдчува╓мо. Ми живемо ним. Кохання - головне багатство кожно╖ людини. Як, до речi, i життя, життя з усiма його фарбами. I саме про це пише невiдомий автор. Як написав вiн у сво╓му листi, вiрш був написаний навеснi, коли автор навчався у 8-му класi. Щось, подивимось, як вiн заповнював свою палiтру у чотирнадцять рокiв...

Важливо розумiти

Прислухайся! Це так важливо - вмiти слухать!

Ти чу╓ш? Накрапа╓ знову дощик...

Диви, як на кульбабку вiтер вмi╓ дмухать!

Ти вiдчува╓ш? Ну чому вiдчуть не хочеш?

Чудово! Сонце дощик замiнило!

Воно солодким й рiдним теж бува╓.

Дивись! I сонечко розпрямлю╓ сво╖ маленькi крила!

Воно, хоч i комашка, небо вiдчува╓.

Дивись! На небi хмароньки з`явились!

Послухай! Знову пташечка спiва╓...

На тебе зiрки з неба подвились:

Вже нiч весняная тебе й мене вiта╓.

Прислухайся! Ти чу╓ш, як чудово?

Померти iз тобою завжди встигнем.

Побачим за межою мрi╖ розбудову,

А зараз ми розбудувати ма╓м диво.

Це справжн╓ диво нашого кохання...

Кохати, як i жити, треба вмiти.

Якщо не буде зайвого вагання,

Ти зможеш аксiому зрозумiти.

Кохай! Кохай мене, себе, i темряву, i свiтло, i краплинки

Отого дощику, що нам допомага╓ жити.

I на лицi тво╓му знову, бачиш, веселинки...

Ти розумi╓ш. Це важливо - розумiти. Можливо, комусь iз нас набридло жити. Бува╓. Вiк такий. Не можемо змиритися з тим, що життя - саме таке, яке воно ╓. Але можливо... колись нам пощастить? Заповнюймо палiтри. Будемо жити.I кохати. Бо ╓ у нас ще одна лiрика, i теж про кохання. Дату╓ться твiр квiтнем цього року, а автор його навча╓ться у 9-му класi. Написаний вiн росiйською мовою - сподiваюся, ╖╖ розумiють всi?.. Элегическое

А дни похожи друг на друга

И в то же время такие разные...

Апрельская любви бушует вьюга,

Метель поэзии весну плетёт в прекрасное.

А дни похожи на мои страдания,

А ночи - как улыбка счастья вечного.

Что будет дальше с нами - точно знаю я.

Свечу тебе полётом и беспечностью.

Мне грустно оттого, что нету знания

У тех, кому хотелось бы внушить его.

Ну а твои любовные признания

Мне продолжают выдавать возможность жить ещё.

А дни похожи... нет, не на тебя!

Не на меня, и даже не на бесконечность.

И тем не менее с тобою я,

И тем не менее нас ожидает вечность.

А сны похожи на тебя желанного.

В них ощущается твоё присутствие.

А мы похожи на весну туманную,

Мы пьём дыхание, мы пьём предчувствия,

Питаемся, помимо творчества, любовью.

И говорим о том, какое счастье -

Мне быть с тобою, тебе - быть со мною.

И наслаждаться над судьбою нежной властью.

Я всё рисую беспределы вечером,

А утром задыхаюсь без совместности.

Мы будем вместе самой светлой вечностью.

Мы напоём различные чудесности...

Покажем миру звёздные бескрайности,

Фиалковым началом невесомости.

Люблю тебя. Опять впадаю в крайности.

И, знаешь, это лучше, чем весомое

Холодное несчастья заземление...

Мне без тебя - как в пропасть ярко-алую.

С тобой - счастливой до изнеможения...

И мы свершим деяния немалые...

Напишем много-много невозможностей...

Утонем в собственных стихов кошачьей грации,

Мы превратим в легчайшее все сложности.

Люблю. И любишь... любим-любим.

А дни похожи, так похожи друг на друга,

И в то же время такие разные... Коха╓мо? Коха╓мо. Може, i невза╓мно, на вiдмiну вiд цього тексту, але ж коха╓мо?.. Так давайте кохати.

I - пишiть! Надсилайте сво╖ твори, малюнки. А вашi пiснi ми можемо випустити саундтреком до номеру!

I ось що ще. Ви можете називати нам сво╖ улюбленi пiснi i просити надрукувати ╖х тексти. А також - замовляти у нас переклади цих пiсень з будь-яко╖ мови. I на будь-яку мову, звiсно! Тiльки не просiть, будь ласка, перекладати з китайсько╖ на дiалект племенi "тумба-юмба" - не зумi╓мо ж. Навiть я не зумiю, я, завжди ваша

Фантазiя,

хоронителька ПАЛIТРИ.  12.

____________________________________________________________

© Summer's Dawn. Палiтра юностi

Origin: http://samlib.ru/i/iljasowa_a_g/sixth.shtml

Создан: 18/07/2006, изменен: 17/02/2009, 8k

Статья: Публицистика

Series: Дванадцятка