# Визначним днем

Dawn Summer's

Summer's Dawn

Визначним днем

Origin: http://samlib.ru/i/iljasowa_a_g/third.shtml

Создан: 18/07/2006, изменен: 17/02/2009, 8k

Статья: Публицистика

Series: Дванадцятка

____________________________________________________________

T_T ВИЗНАЧНИМ ДНЕМ T_T

...у цьому мiсяцi оголошу╓ться вiдома кожному з нас дата.

Всi ми зна╓мо, що таке електрика. Телевiзори дивимось? Дивимось. Комп'ютери у робочому станi? Звiсно. А ╖жу як нам готують (тiльки не смiшiть мене, що самi цим займа╓тесь!)? А коли вночi замiсть сну квартирою вешта╓мось, що ми в квартирi бачимо? Не темряву ж, а освiтлення. Тобто розумi╓мо i без курсу фiзики (хто його вчить, правда ж?), що таке електрична енергiя. А звiдки береться ця штука? Ну, це теж, як кажуть, "не питання". На станцiях спецiальних ╖╖ видобувають, в тому числi на атомних. На те ж ми i учнi, щоб географiю розумiти?.. (на цьому мiсцi автор замислився: а чи вчимо ми взагалi цей предмет, чи забува╓мо вiдразу ж пiсля закриття параграфу?.. i чи не вб'╓ його редактор за такий "нешкiльний" пiдхiд до серйозно╖ справи?..)

Отож, коли згаду╓мо ми АЕС, проходячи близькою нашiй школi вулицею Чорнобильською, то напрошу╓ться лише одна думка: а чим ми заплатили за цю електрику?.. Звiдки взяли енергiю?.. А чи не пiшли чи╖сь життя та наше особисто здоров'я заради сьогоднiшнього майбутнього?..

Пiшли, звичайно. 20 рокiв тому, а точнiше, 26 квiтня 1986 року, коли батьки нашi ще на дискотеки пiсля занять ходили, а нас ще й в проектi не було, сталася аварiя на 4-ому реакторi Чорнобильсько╖ АЕС.

Що зна╓мо про Чорнобиль?.. Та що ми можемо знати. Ну мiсто. Ну була там станцiя, ну полетiла вона туди, куди день у день будь-яку роботу посила╓мо. Зараз вже важко, так неможливо важко уявити, скiльки ╖х загинуло, молодих i справжнiх, скiльки залишили вони за собою близьких, в яких вже не залишилось слiз... не стiльки на лiквiдацi╖ загинуло, скiльки потiм, коли радiацiя, про яку вчимо-вчимо, та все нiяк не навчимося розумiти, що це за небезпечна дивина така, захопила органiзми навкруги. Захопила нас. Змусила нас хворiти часто-часто, змусила раз у раз згадувати, що живемо ми усього лише не бiльш за 100 кiлометрiв вiд мiсця катастрофи.

Давайте розставимо всi крапки над "i" у словi "бiль", "чорний бiль", "Чорнобиль". З'ясу╓мо, перш за все, у чому причина. На щастя, нашому кореспонденту пощастило i iстину вiн дiзнався буквально з перших рук, бо iсторiю того, як Чорнобиль перетворився на Чорний Бiль, розповiли йому зовсiм не старi плiткарки на лавочцi, i навiть не стараннi читачi художньо╖ лiтератури (маються на увазi не "ужастики" i не неймовiрна Iрена Карпа!) За розрахунками МАГАТЕ та Iнституту ядерно╖ енергi╖ РАН з моменту, коли оператор 4-ого енергоблоку ЧАЕС, дехто Шешунок, натиснув на кнопку аварiйного зливання холодно╖ води, i до завершення пiдйому температури реактора, повинно було пройти всього 3 секунди! Тобто, коли б оператор замешкався на 3 секунди, ми б з вами зараз жили у нормальному, здоровому свiтi, не знали б, що це за небезпека така - ядерна, i якого бутерброда в не╖ загортати.

А все через що? А через те, що той самий Шешунок, за свiдченням його колишнiх колег, все ще продовжував дивитися яскравого сна про нiчну риболовлю... не вдома у вихiдний, а пiд час зачитування додатково╖ iнструкцi╖ щодо дi╖ пiд час рiзкого пiдвищення температури реактора типу РБМК-Чорнобильського.

Для тих, хто не зрозумiв, пояснюю людською мовою. Рибку ловив оператор вночi. А зранку на iнструктаж пiшов. Всi слухали, а Шешунок спав. А аварiйна ситуацiя, за iронi╓ю жорстоко╖ жартунки долi, сталася саме пiд час його чергування. Нiчого не пригаду╓м? Хiба не спали ми самi так же само пiд час уроку, на якому важливу тему пояснюють, не отримували "двiйки" на екзаменах, витягнувши бiлет саме з нею?.. Та це нашi, особистi "двi╓чки". "Дванадцятки", звiсно, при╓мнiше отримувати, сперечатись не буду. Та не згорить же вiд цього школа - мислимо усiма 450 головами i помиля╓мось на дошцi. А в Чорнобилi сталася помилка не на дошцi, а на пультi. Помилка, що знищила потiм життя не тiльки iнших людей, а й самого Шешунка, до речi. Висновки ╓? Вчитись будемо, жителi III тисячолiття, чи так i пiдемо у нього: затуманенi радiацi╓ю, не здатнi не те що вилiкуватись - не допустити у майбутнього таких помилок?Це саме питання задав наш кореспондент одному анонiму. Не дуже гарно вiн вчиться, все бiльш фiлософськими проблемами перейма╓ться... але промовив палко... що вiн промовив, можете прочитати у вiршi На пам'ять i долю

Пам'ята╓мо сльози землi,

Де жили i дорослi, i дiти:

Працювали, любили, росли...

Ми тепер ╖м приносимо квiти.

Ми малю╓мо дивну красу

Укра╖нських земель. Та невпинно,

Скiльки би не минуло часу, -

На малюнках палають турбiни.

У вiршах, де спiва╓ життя,

У ласкавому, чистому небi

Не iде iз душi в небуття

Спалах станцi╖. Лиця веселi,

Що у тугу за мить перейшли,

Житт╓радiсний спiв припинили.

Тi, що втратили все, що знайшли,

Тi, що щастя сво╓ загубили.

Пам'ята╓м журбу матерiв,

I дiтей, що не знали турботи.

Пам'ята╓мо тих юнакiв,

Для яких припинились польоти.

Пам'ята╓м кохання журбу:

Скiльки втратило, що ледь здобуло!

Може, щастя було у всьому,

А тепер тiльки пам'ять, що гули

Цi турбiни людського життя,

Що скiнчили сво╓ iснування,

Що не дивляться вже в майбуття,

Що убили усi сподiвання.

Хтось все втратив, а хто - лиш себе.

Хто тепер вже не буде здоровий?

В кому вiчно, незмiнно живе

Убиваюча долю хвороба?

Обiрвалися книги життя,

Залилися журбою сторiнки.

Закiнчилось спокiйне буття,

Почалася журба без зупинки.

Як "Чорнобиль" звучить? - "Чорний бiль".

Але туга не чорного кольору.

Це дизайнера-горя стиль:

Обезцвiтення i обездолення.

В нього зовсiм нема кольорiв,

Анi фарби, анi вiдтiнку.

Знищив вiн усiх, хто любив.

Вiн нещастя проклав стежинку.

Двадцять рокiв минуло з тих пiр,

I клянемось усiм поколiнням:

Ми пiдтрима╓м щастя i мир,

Ми у долю свою полинем.

Ми нiколи не зiпсу╓м,

Ми нiколи i не зруйну╓м.

Ми клянемося свiтлим днем:

Пам'ята╓м. I розбуду╓м.

Чесно старався анонiм, i зда╓ться, що у нього щось навiть вийшло. Анонiму оплески, аварi╖ на ЧАЕС - запаленi свiчки i трошки вiчного мовчання (тiльки трошки, бо треба ж окрiм мовчання i йти до цiлi "не зiпсувати, а розбудувати"), кореспонденту - зарплатню, редактору - популярнiсть, собi - знання, умiння, правильне чергування вiдпочинку i роботи... так? Завiсу опущено. До нових зустрiчей.I хай обiйдеться без обезцвiтення наших доль. Все в наших лапках, головне - не пiдпалити ╖х м'якi подушечки... 12.-___-

____________________________________________________________

© Summer's Dawn. Визначним днем

Origin: http://samlib.ru/i/iljasowa_a_g/third.shtml

Создан: 18/07/2006, изменен: 17/02/2009, 8k

Статья: Публицистика

Series: Дванадцятка